New Revelation recieved by Bertha Dudde

Proclamations No. 2777 - 2932

Please take special notice of the fact that God’s Words addressed to us are non-denominational.

The contents of this publication by no means intends to attract members of any Christian religious affiliation nor to recruit members into any other religious affiliation.

Its sole purpose is to make the present-day Word of God accessible to all people.

Between 1937 and 1965 Bertha Dudde was permitted to receive and record 9030 individual proclamations on a daily basis.

The publication of the proclamations was made possible due to the active support of the many friends of God’s New Revelation.

May this Word of God become a blessing to many people. (Also see B.D. No. 4015)

Distribution of the proclamations is very much desired. Only complete and unaltered proclamations must be passed on. (Also see B.D. No 8899)

‘He that hath My commandments, and keepeth them, he it is that loveth Me .... and I will love him, and will manifest Myself to him ....’ John 14, 21

The Publishers, Hans-Willi Schmitz and Wilhelm Wegers

http://en.bertha-dudde.org/

Autobiography of Bertha Dudde

At the request of many friends Bertha Dudde wrote the following biography in 1953:

I have been writing messages received through the inner Word since June 15, 1937. In answer to the many requests of my friends I will give you a picture of my earthly life, a short explanation of what I received spiritually, and my own feelings about all this.

I was born April 1, 1891, the second oldest daughter of an artist of Liegnitz in Silesia, today's Poland. I had a normally peaceful childhood, with six sisters in our parent’s home. I learned the cares of life at an early age. The desire to make money to help my parents made me learn the trade of a seamstress. As the financial needs of my parents continued, so did the burden, and in this way I made myself useful.

My parents belonged to different denominations. Father was a Protestant - Mother a Catholic. We children were brought up in the Catholic faith but never experienced pressure or force to follow the practices of the church so that each child in later years was able to pursue their own chosen course.

I myself was religious but could not accept the doctrine of the Catholic system although I respected the church. I could not represent something on the outside that my inner conscience had not accepted. So I did not continue to attend church, heard little preaching and had no knowledge of the Bible. I did not read any religious books or scientific literature and did not join any other group or religious sect.

Anyone knowing the Catholic teaching knows what a conscious struggle one finds himself in when he wants to release himself from it. I was not spared from this either. But the question as to what is the Truth and where it is to be found, remained.

Often when I prayed the Lord's Prayer I would beseech the Lord to allow me to find His kingdom. This prayer was answered in June 15, 1937, as I prayed quietly and waited for the inner voice. In this attitude I persisted often, for a wonderful peace came over me and thoughts which came to my heart, not my head, gave me comfort and strength.

Still I did not know that these thoughts were given to me until, in a strange dream I experienced something which later proved to be the Truth and caused me to write down these thoughts.

So on a certain day as I listened inwardly a stream of words came to me, which I wrote down. This was the first message I wrote which started like this: "In the beginning was the Word, 'a Te-Deum' to the Creator of Heaven and Earth."

Then came doubt, …. did you write this by yourself? In short, I have wrestled, prayed and gone through many struggles, but again and again the words came to me like a stream, a wisdom, which made me tremble. Then God Himself took away my doubts. He answered me and I acknowledged Him as our Father, in His Word. My faith grew, doubt diminished, and I received and wrote daily.

The contents of the writings were beyond my understanding. Phrases, which I had never heard of or read about, strange and scientific expressions and references continually came to me. Then came unheard of expressions of the Heavenly Father's Love giving refuge and providing enlightenment to all the questions of life.

The Words came to me in the following manner: After sincere prayer and a short period of composure I listened inwardly. Thoughts then followed coming to my mind, clearly, distinctly, and the words flowed smoothly always three or four, one after another, like writing a radio announcement or a weather report, slowly so that I could easily keep pace, writing line after line.

Now I write the words in shorthand as a dictation without having any constructive or intellectual part in it. I am in no way in a 'trance', nor do I even form the sentences, but it comes to me one word at a time, neither do I understand the context while I am writing the words down.

After days, sometimes weeks, I transcribe the shorthand writings into longhand without changing or correcting a syllable. Each dictation takes about half an hour. I must stress that this could not happen forcibly or in a state of ecstasy. It all takes place simply and consciously, without any excitement or influence of my own will. I can interrupt myself at any time and finish the sentence after hours or days without reading the previous writing the dictated words continue again.

My will is under no compulsion, all that I desire is to serve God and do what His will wants me to do.

I can truthfully say that I was led into this Truth, and these concepts were, in every respect, foreign to me. It was only after years that I found confirmation of what I received when I came to know the writings of Jacob Lorber. No one can imagine my joy when I discovered the literature of Jacob Lorber; ‘The Great Gospel of John’ and ‘The Youth of Christ’. Then I understood that other people were also given the Word of the Lord, that God had spoken to His children at all times and that God will continue to do this in His endless love and mercy.

I found in Lorber's writings the same as was given to me. I often could not understand the Word that came to me, but in His love the Heavenly Father gave me the explanation. How wonderful are the innumerable manifestations in which the Father displays His exceedingly great goodness.

It became clear to me that my limited education due to lack of money, and my lack of time to read good books or visit performances, became my advantage. I was now able to concentrate on my work from early morning to late at night, and each day I received that precious spiritual Word without knowing for whom I received it.

It is because of my ignorance of the Bible and the Catholic doctrine that I accepted the Word from above without resistance. In my experience, an earnest Catholic or Protestant whose knowledge is rooted in dogmatic theories is too much bound to dogma to accept and embrace divine revelations without resistance.

Still, there are scientists at several faculties who earnestly discuss these divine teachings with increasing interest. Their interest not only concerns the irrefutable explanation of the origin of matter and the possibility of its dissolution, but also the principle of the wrong teachings of different religions, systems and confessions. In the messages I received, these errors are recorded and everyone is urged to give instructions concerning these doctrinal errors whenever there is an opportunity. But everyone is free to take the Lord's Word to heart or not. But whoever understands the spirit in the Father's Word and does not act accordingly increases the distance between himself and the Father even more. When he does not follow the warning Words of love he puts himself inevitably under the law. He will also, in the same measure, lack in grace by disregarding God's commandment of love.

In God's grace people are led anew to the Gospel, which emphatically points out the purpose of man's being. For the merciful love of God seeks to save all who still can be saved before the turning point comes. And it will come. The end-time which seers and prophets have proclaimed is now here. According to the revelations given to me, the Lord does not differentiate between His children. ‘Come ye all to Me’ sounds His call and blessed is he who hears His call and follows Him. God loves His children. He wants to make them all happy, even when they do not want to know Him.

Recorded November 22, 1953

Bertha Dudde

Bertha Dudde was permitted to leave her earthly shell on September 18, 1965 to return to the Father’s heavenly house.

Vsebina

2809 - V LJUBEZEN OBLIKOVANO SRCE KOT BOŽJE PREBIVALIŠČE....

2810 - SOVRAŠTVO IN NJEGOVE POSLEDICE....

2817 - KRISTUSOVO UČLOVEČENJE....

2882 - POSTATI BOŽJI OTROK .... HUDE PREIZKUŠNJE ....

2914 - SAMOLJUBJE V ONOSTRANSTVU PODALJŠUJE STANJE TRPLJENJA.... PRIPRAVLJENOST NUDITI POMOČ....

2916 - IZPOLNJEVANJE BOŽANSKIH ZAPOVEDI.... SKUŠNJEVE SVETA.... (1 Janez 2:15-17)

V LJUBEZEN OBLIKOVANO SRCE KOT BOŽJE PREBIVALIŠČE ....

B.D. 2809 from 11. julij 1943, taken from Book No. 37

Sam Bog jemlje prebivališče v srcu človeka, ki je sebe oblikoval v Ljubezen, in tako z Njim sklepa zakonsko zvezo (zgodi se poroka z Njim-Bogom) .... ker Ljubezen vodi do zedinjenja z Bogom; človek se preko Ljubezni usklajuje z večnim Božanstvom, in on je dosegel svoj cilj, kateri vam je bil postavljen za zemeljsko življenje. In tako je sedaj človek pristno in globoko povezan z Bogom; njegova pot na Zemlji je samo še nenehno Ljubezen-sko delovanje, ker sedaj Sam Bog deluje v njem, Njegovo delovanje pa je Ljubezen .... In takrat je njegova duša zrela za večnost; in če Bog še vedno dovoli, da človek ostane na Zemlji, je to zgolj zaradi bližnjih, kateri si morajo njegov način vzeti kot (življenjski) primer, da se tako tudi oni sami predajo Bogu v ustrežljivi Ljubezni in da iščejo zedinjenje z Njim. V dobro oblikovanem srcu Sam Bog lahko vzame prebivališče. On lahko v vsej polnosti izpolni človekovo srce s Svojo milostjo in Ljubeznijo. On se lahko izrazi skozi njegova usta in prebiva med ljudmi, ki so dobre volje. Sedaj jim bo namreč On nenehno govoril skozi Njegovo orodje, skozi zemeljskega otroka, ki je postal Ljubezen, ki sliši Njegovo Besedo in jo posreduje tistim, ki jo želijo slišati. Toda čim On Osebno govori ljudem, bo On obenem tudi prepoznan v Besedi .... Ona bo prodirala v srca bližnjih, ker jim je ponujena v Ljubezni, ker Bog Osebno govori skozi tiste ljudi, ki so preko Ljubezen-skega delovanja zedinjeni z Njim. Sam človek pa bo blažen, osrečil ga bo notranji mir, on se bo nenehno počutil obdan z Božansko skrbjo. On se bo izognil trpljenju in težavam; in trpel bo edino iz Ljubezni do bližnjih, čim jim on ne more pomagati. Zopet pa je to Božanski glas, ki jim govori iz njega in obenem tudi prebuja Ljubezen med bližnjimi, ki preko Božanske Besede okrevajo (ozdravljajo), če so oni bolni v telesu ali duši .... ki iz Besede dobivajo moč in okrepitev, katero jim preko človeka nudi Božja Ljubezen. Človek, čigar srce je Bog Sam izbral za prebivališče, se ima lahko že na Zemlji za blaženega. On je namreč premagal Zemljo, četudi on še vedno prebiva na njej. Njemu ne primanjkuje več moči, ko ga pritisne svet; on ima v sebi Boga, in on se v Njegovi bližini počuti močnega in nepremagljivega. On se ne ozira na napade preko sveta, ker on ve, da se mu ničesar ne dogaja brez (mimo) Božje volje, katera je v njem .... On se ravno tako ne boji smrti, ker on ve, da bo brez bolečin prestopil v večnost, ker kdor živi v Bogu in ima Boga v sebi, ta ne bo videl (doživel) strašne smrti. On hrepeni samo po tem, da se osvobodi telesnega ovoja in da se osebno sreča z Bogom (da ga gleda) .... on ne hrepeni več po ničemer, kar je od sveta, in svojo srečo ter svoj mir najde edino v zedinjenju z Bogom, s Tistim, Kateri je Ljubezen .... on želi biti blizu Boga in ne more drugače, kot nenehno živeti v Ljubezni, ker je v njem Sama Ljubezen, katera močno deluje.

AMEN

Prevod Lorens Novosel

SOVRAŠTVO IN NJEGOVE POSLEDICE ....

B.D. 2810 from 12. julij 1943, taken from Book No. 37

Demon sovraštva zastruplja ves svet .... In ljudje se mu pustijo zasužnjiti. Toda sovraštvo uničuje, medtem ko ljubezen gradi, zato se bo uničevalno delo na zemlji dogajalo v vedno večjem obsegu, bolj ko bo sovraštvo divjalo med ljudmi.

Tudi Božje delo uničenja ne bo končalo tega sovraštva, temveč bo le tu in tam posamezne ljudi spravilo k pameti in ti bodo pozneje spoznali, komu so dovolili, da jih obvladuje. In zaradi te peščice se bo Bog razkril in pokazal svojo moč in trdnost. Večina pa bo še naprej živela v sovraštvu in se poskušala uveljaviti s sredstvi, ki so se rodila iz sovraštva in ki podžigajo še več sovraštva. Sovraštvo je namreč okrepljena neprijaznost, sovraštvo je najhujša lastnost, saj ima nepopisne uničevalne posledice, ne le na zemeljski, temveč tudi na duhovni ravni. Vse plemenite vzgibe namreč izkorenini ali jih močno ogrozi.

Človeka, ki živi v sovraštvu, demoni premetavajo sem in tja, njegovo prizadevanje za vzpon je nenehno ogroženo, saj ga bodo takoj, ko se bo pustil odnesti sovraštvu vedno znova vrgli nazaj, ker se še naprej prepušča moči tistega, ki skuša v ljudeh vzbujati le sovraštvo in neprijaznost. Njegova moč nad takim človekom je velika. Še večja pa je, kadar v sovraštvu živi celoten človeški rod ....

Če ljudje rade volje delajo, kar jim narekuje Božji volji nasprotna zlonamerna moč, mora to pomeniti duhovni propad z zaskrbljujočimi posledicami... da bodo uničili vse imetje, da bi škodovali sočloveku. Božji nasprotnik želi izpustiti vse duhove, ki jih je Bog izgnal v stvaritve. Zato je cilj vseh njegovih misli in namenov uničiti to, kar je bilo ustvarjeno po Božji volji. Ker pa njegova volja in moč ne moreta vzeti del stvarstva, skuša svojo voljo vsiliti ljudem. Vanje vliva sovraštvo in jih tako spodbuja, naj storijo, kar je njemu nemogoče .... uničijo stvarstvo .... Tako uporablja ljudi, ki jih je zasužnjil, kot svoje pomagače, jim vceplja satanistične misli, jim vceplja sovraštvo in jih tako pripravi do tega, da povzročajo ogromno škodo drug drugemu.

Ljudje rade volje uresničijo vzgibe, ki jim jih daje največji sovražnik njihovih duš .... Njihova dejanja povzročajo nenehno obnavljanje sovraštva in sovraštvo proizvaja vedno nova dela uničenja .... Tako zastrupljena človeška rasa se bo postopoma pomikala proti propadu, kajti komaj bo našla pot nazaj v ljubečo dejavnost. Amen.

Prevod Janko Žagar

KRISTUSOVO UČLOVEČENJE ....

B.D. 2817 from 19. julij 1943, taken from Book No. 37

Ne obstaja večji problem od Kristusovega učlovečenja .... Ta problem pa kljub najboljši volji in povezanosti z Bogom ne bo mogel biti rešen, vse dokler človek prebiva na Zemlji. Namreč ogromna je milost, da Bog daje ljudem razlago na njim dojemljiv način; da jim daje razlago o pomenu dela odrešenja, da tako ne gredo mimo, brez da ne bi bili ganjeni z največjim delom milosti .... vendar pa vse te razlage ne zadostujejo za to, da si je učlovečenje Boga v človeku Jezusu mogoče zamisliti; to je bilo namreč delo Božanske Ljubezni, za katerega pa ljudje še nimajo nikakršnega merila, ker ne poznajo kraljestva svetlobe in zato ne morejo imeti nikakršne predstave, v kako nizko stopnjo razvoja se je utelesilo večno Božanstvo in kako je zato potrebno ceniti to utelešenje. Učlovečenje Kristusa je torej delo milosti, katerega se z največjo Božjo Ljubeznijo ne da več prekositi. On je dokaz najglobljega sočutja/usmiljenja in največje pripravljenosti za pomoč, za katero je neko bitje sposobno, da z Njegovo prisotnostjo osreči duhovno v največji težavi; da kot najjasnejša svetloba stopi v mračno senco in da kot najčistejša Ljubezen prebiva v enakem utelešenju med ljudmi, kateri so postali brez Ljubezni in neusmiljeni. To ljudem ni razumljivo, ker oni, ker sami niso dovolj sposobni ljubiti, ne morejo niti približno izmeriti Božje Ljubezni; ona je njim nedojemljiva, ker oni niti ne vedo, kaj za Ljubezen pomeni, da mora poleg Sebe prenašati brezčutnost .... Ljubezen je namreč nebeška in Božanska, medtem ko je brezčutnost iz brezna (pekla), tako da Božansko poleg Sebe prenaša (trpi) satansko .... Čistoča in svetloba sta prebivali poleg greha in teme, moč in sila poleg nemoči ter šibkosti volje, Ljubezen in dobrota poleg sovraštva ljudi, h katerim se je Bog spustil v Jezusu .... In ne samo to, da so bili ljudje šibki zaradi njihove stopnje razvoja, ampak je njihovo od Boga oddaljeno življenje za seboj potegnilo to šibkost, kar pa je pomenilo ogromno duhovno temo, katera je bila razlog, da se je Bog utelesil med ljudmi; da je se je On odel z zemeljskim ovojem, da bi za ljudi živel primer življenja, katerega bi tudi oni morali živeti, da bi se Mu približali .... On Sam je postal človek in se je iz višine spustil v brezno. On je Svojo polnost svetlobe ogrnil s formo, katera je sama kot substanco vsebovala še nezrelo duhovno. Ta nezrela zunanja oblika je pri duhovnem delovanju še vedno ovirala Božansko Ljubezen, katera je bila v njej zakrita, tako da se je telo preko volje človeka Jezusa moralo popolnoma absorbirati v Ljubezen, preden je Božanska Ljubezen v Njem lahko delovala. Človek Jezus pa je moral prestati ta izpit volje, da bi sedaj deloval in oznanjal v Bogu enaki volji .... Šele sedaj se je večno Božanstvo lahko izrazilo preko Njega, Kateri je izpolnil vse pogoje, da bi se Ono Sámo lahko v Njem razodelo (manifestiralo, prikazalo); da je tako skozi Njega lahko govorilo ljudem, kateri drugače sploh niso bili več sposobni slišati Božanskega glasu, ker so bili popolnoma oddaljeni od Boga. Zaradi tega je Bog prišel na Zemljo k ljudem, ker Njegova Beseda ni več našla pristopa do njih, On pa jih je s Svojo Besedo želel ponovno osrečiti .... In zato je On sprejel človeško obliko, da bi se počutil kot človek in tudi zato, da bi dosegel duhovno zrelost na način, da se Božja Ljubezen nastani v Njem in Ga usposobi za neverjetna (izjemna) dela. On je ljudem želel pokazati pot navzgor (v višine), katero pa mora prehoditi vsak človek, da bi že na Zemlji postal Njemu podoben.

AMEN

Prevod Lorens Novosel

POSTATI BOŽJI OTROK .... HUDE PREIZKUŠNJE ....

B.D. 2882 from 14. september 1943, taken from Book No. 37

Zemlja je bila izbrana kot prostor za nadaljnje duhovno izobraževanje, da bi oblikovala ljudi v najčistejša svetlobna bitja, v Božje otroke, ki lahko dosežejo najvišjo stopnjo sreče in gledajo Boga. Doseči to stopnjo je mogoče le na tej Zemlji. Čeprav so ostala dela stvarstva prav tako določena za dozorevanje teh duhovnih bitij, ki so še nepopolna in je njihova stopnja zrelosti lahko še naprej v neprestani rasti, pa stopnjo postati Božji otrok, kljub temu duša lahko doseže le na Zemlji, zaradi česar so ljudje tudi soočeni s polno težo življenja na Zemlji, in sicer toliko bolj težko, kolikor je duša bližje cilju.

Duša mora biti sposobna zapustiti Zemljo v popolnoma prečiščenem stanju, duhovno ponovno rojena in v najbolj prisrčni povezanosti z Bogom. Ona mora doživeti vsako skušnjavo, ona mora delati in ustvarjati v zelo globoki Ljubezni do Boga in do bližnjega, ona mora premagati vse zemeljsko (posvetno), da bi vstopila svobodna in neobremenjena v duhovno kraljestvo. Samo nekoliko ljudi zapusti to Zemljo kot popolna svetlobna bitja, in samo nekoliko ljudi lahko prispe h gledanju Boga takoj po svojem življenju na Zemlji, saj le redki postanejo zmagoslavni nad materijo, ker zemeljsko življenje vedno in povsod postavlja svoje zahteve pred ljudi, in to je ena od najmočnejših skušnjav, ki pristopajo človeku.

Vedno znova morajo ljudje poskušati sebe osvoboditi, vedno znova se mora duhovno življenje postavljati v ospredje, in vsaka misel mora biti usmerjena navzgor (Kološanom 1:1, 2). Da bi dosegli stopnjo Božji otrok, mora Božja milost biti sposobna še posebej učinkovito delovati na ljudi, človek mora neprestano uporabljati milost, ki mu priteka neizmerno; on mora prav tako sprejeti vse, kar prispeva k prečiščenju duše, on mora vsako trpljenje občutiti kot milost in se zahvaljevati Bogu, da ga je Njegova Ljubezen določila za višje sfere in ga želi pritegniti k Sebi.

Ni veliko ljudi, ki lahko doseže tako visoko stopnjo zrelosti, da jim Bog lahko pošlje celo najhujše trpljenje, ne, da bi postali malodušni (brez poguma) .... Vendar pa so le redki srečni, ko se jim njihovo zemeljsko življenje zdi najtežje za prenašanje .... Njihova poroka z Bogom je najbolj prekrasna nagrada, ki čaka takšne duše po njihovi smrti, in zaradi tega bo duša potrpežljivo čakala, vse dokler njen zemeljski konec ne pride. Vsa bremena in muke, vso trpljenje in žalosti (bolečine duše) se zdijo majhne takrat, ko se ona enkrat osvobodi svojega zemeljskega ovoja, ko je enkrat sposobna zagledati Boga in je postala najbolj blaženo bitje v duhovnem kraljestvu .... ko enkrat kot Božji otrok pride v posest dediščine Očeta in dela z Njim v Njegovi volji. AMEN

Prevod Lorens Novosel

SAMOLJUBJE V ONOSTRANSTVU PODALJŠUJE STANJE TRPLJENJA .... PRIPRAVLJENOST NUDITI POMOČ ....

B.D. 2914 from 8. oktober 1943, taken from Book No. 37

Ljubezen-ska dejavnost (aktivnost) ima v onostranstvu enak učinek kot na Zemlji .... povečan dotok moči, kar obenem tudi pomeni duhovni napredek, ker vsaka Ljubezen-ska dejavnost poravnava pot k Bogu, Božja bljižina pa je končni cilj vsakega bitja. Zato se tudi v duhovnem področju pridiga o Ljubezni; se pravi da svetlobna bitja neodrešenim dušam (dušam, ki niso priznale Jezusa Kristusa za Gospodarja, mu predale svojega življenja in zato ne živijo Ljubezni) usmerjajo pozornost na to, da jim Ljubezen prinaša osvoboditev, in približana jim je vsakršna možnost (priložnost), da se lahko razvijajo v Ljubezni. Na nikakršen način razen z Ljubeznijo ni mogoče, da se duša razvija navzgor (na višje, da napreduje); to je v duhovnem področju veliko težje kot pa na Zemlji, vse dokler je duša še brez znanja (brez luči, prosvetljenja), torej dokler še nima spoznanja. Tedaj je namreč ganjena edino z njeno lastno usodo; ona ne vidi stiske in težave drugih duš, ker se ona še vedno nahaja v samoljubju (sebičnosti), katero pa je tudi zaslužno za njeno stanje neznanja.

In samoljubje ji preprečuje, da je nesebično Ljubezen-sko aktivna. Tedaj namreč duša vidi sebe kot centralno točko; nesrečna je, čeprav pa neupravičeno, ker njeno samoljubje zakriva njene lastne napake, pri čemer ona prepozna vse napake drugih duš in se počuti, da je iznad njih. Tako da ona sploh niti ne more čutiti Ljubezni z njeno okolico, ki trpi. Ona je trdosrčna in brezčutna in ne gleda na druge duše; toda tako bo bridko doživljala svojo težavo (nesrečno stanje), katera je lahko zmanjšana edino, če se v njej razgori Ljubezen in jo spodbudi na Ljubezen-sko dejavnst (aktivnost). In pogosto mine nekončno dolgo časa, preden se duša omehča in iz lastne pobude postane voljna (pripravljena) pomagati.

Vendar pa tudi poleg tega ne more drugače prejeti spodbude za Ljubezn-sko dejavnost (delovanje), razen preko učenja (Božje Besede) s strani svetlobnih bitij, ker se mora ona popolnoma v svobodni volji odločiti za to, da je pripravljena (voljna) pomagati. Ona mora zmanjšati svoje samoljubje, zanemariti svojo lastno težavo in poizkušati zmanjšati ter ublažiti težave drugih duš, ki trpijo. Tedaj bo njeno stanje, ki je bilo do tedaj brez moči (nebogljeno), doživelo spremembo; duša bo (ob)čutila dotok moči in bo posta(ja)la vse bolj sposobna za nudenje pomoč in za delovanje v Ljubezni. Njeno stanje na ta način postaja vse bolj svobodno, in ona tedaj spoznava, da okoli nje postaja vse svetlejše, uspeva videti stvari, ki jo osrečujejo, njeno znanje (prosvetljenje) postaja večje in njena volja, da pride do Boga, je vse močnejša .... In tako njena Ljubezen-ska dejavnost (aktivnost) postaja živa, ker ona spoznava silo ter moč Ljubezni, prepoznava njen cilj in hiti k njemu .... trudi se doseči Božjo bljižino in se preko Ljubezni rešiti ....

AMEN

Prevod Lorens Novosel

IZPOLNJEVANJE BOŽANSKIH ZAPOVEDI .... SKUŠNJEVE SVETA .... (1 Janez 2:15-17)

B.D. 2916 from 9. oktober 1943, taken from Book No. 37

Veliko lažje se je podrediti svetu (vklopiti se v svet), kot pa izpolnjevati Božanske zapovedi; namreč to, kar svet zahteva od človeka, je ravno tako želja samega človeka oz. ugaja telesu človeka tako, da on k temu tudi teži. Božanske zapovedi zahtevajo odrekanje tistemu, po čemer telo hrepeni, v korist bližnjega, ki je v težavi. Torej želje telesa morajo biti postavljene v drugi plan. Njim se je potrebno odreči zaradi duše; tedaj človek na Zemlji živi svoje življenje v skladu z Božansko voljo, in to mu prinaša duhovni uspeh ....

Izpolnjevanje Božanskih zapovedi je torej premagovanje samega sebe, premagovanje vseh telesnih hlepenj in nenehno žrtvovanje tistega, kar ima človek rad in mu je pomembno .... To ni lahka naloga oz. to zahteva nenehno dostavo moči, ker se mora človek za preverjanje svoje svobodne volje upreti skušnjavam, ker hlepenje telesa vedno znova grozi, da ga zmede, in on nenehno potrebuje moč, da bi se temu uprl. Vendar pa brez notranje borbe ni mogoče priti do duhovnega napredka, in brez skušnjav sploh ni mogoče ostati stanoviten (Jakob 1:2-4).

Tako da se bo svet vedno želel vsiljevati. Božanske zapovedi bodo vedno zahtevale požrtvovalnost, medtem ko se svet pač trudi, da bi naredili, da je uživanje v svetovnih veseljih ljudem vsebina življenja; in potrebna je močna volja, globoka vera in zavestno usmerjanje k Bogu za to, da bi se lahko odrekli svetu in da bi se v izpolnjevanju Božanskih zapovedi brez zadržkov našlo zadovoljstvo (Psalm 119:47). Moč iz Boga mora človeka usposabljati za slednje; ona ga mora prežemati in mora omogočati, da človek (ob)čuti Božjo Ljubezen. Potem bo tudi njegovo delovanje v Ljubezni raslo. In človeka bo to osrečilo; on se ne bo več počutil kot žrtev, ampak ga bo nesebična Ljubezen do bližnjega osrečila. In on ne bo več pogrešal svetovnih stvari, ampak se jim bo voljno odrekal zaradi tega, kar je zamenjal za to .... za Božjo Ljubezen, Katera mu tedaj priteka v obliki moči in Katera mnogokratno premaguje vsa svetovna veselja. Tedaj pa tudi telo ne bo več hrepenelo po svetu, ampak bo ono sodelovalo pri duševnem delu in bo v tem našlo svoje zadovoljstvo. Namreč duša, ki ljubi, je premagala telo; nad njo dominira duh v njej in telo se podreja njegovim zahtevam. Ono (telo) se lahko ravno tako kot duša poduhovi, če je Božja Ljubezen v njem lahko dejavna preko nesebične Ljubezni do bližnjega ....

AMEN

Prevod Lorens Novosel