New Revelation recieved by Bertha Dudde

Proclamations No. 2420 - 2576

Please take special notice of the fact that God’s Words addressed to us are non-denominational.

The contents of this publication by no means intends to attract members of any Christian religious affiliation nor to recruit members into any other religious affiliation.

Its sole purpose is to make the present-day Word of God accessible to all people.

Between 1937 and 1965 Bertha Dudde was permitted to receive and record 9030 individual proclamations on a daily basis.

The publication of the proclamations was made possible due to the active support of the many friends of God’s New Revelation.

May this Word of God become a blessing to many people. (Also see B.D. No. 4015)

Distribution of the proclamations is very much desired. Only complete and unaltered proclamations must be passed on. (Also see B.D. No 8899)

‘He that hath My commandments, and keepeth them, he it is that loveth Me .... and I will love him, and will manifest Myself to him ....’ John 14, 21

The Publishers, Hans-Willi Schmitz and Wilhelm Wegers

http://en.bertha-dudde.org/

Autobiography of Bertha Dudde

At the request of many friends Bertha Dudde wrote the following biography in 1953:

I have been writing messages received through the inner Word since June 15, 1937. In answer to the many requests of my friends I will give you a picture of my earthly life, a short explanation of what I received spiritually, and my own feelings about all this.

I was born April 1, 1891, the second oldest daughter of an artist of Liegnitz in Silesia, today's Poland. I had a normally peaceful childhood, with six sisters in our parent’s home. I learned the cares of life at an early age. The desire to make money to help my parents made me learn the trade of a seamstress. As the financial needs of my parents continued, so did the burden, and in this way I made myself useful.

My parents belonged to different denominations. Father was a Protestant - Mother a Catholic. We children were brought up in the Catholic faith but never experienced pressure or force to follow the practices of the church so that each child in later years was able to pursue their own chosen course.

I myself was religious but could not accept the doctrine of the Catholic system although I respected the church. I could not represent something on the outside that my inner conscience had not accepted. So I did not continue to attend church, heard little preaching and had no knowledge of the Bible. I did not read any religious books or scientific literature and did not join any other group or religious sect.

Anyone knowing the Catholic teaching knows what a conscious struggle one finds himself in when he wants to release himself from it. I was not spared from this either. But the question as to what is the Truth and where it is to be found, remained.

Often when I prayed the Lord's Prayer I would beseech the Lord to allow me to find His kingdom. This prayer was answered in June 15, 1937, as I prayed quietly and waited for the inner voice. In this attitude I persisted often, for a wonderful peace came over me and thoughts which came to my heart, not my head, gave me comfort and strength.

Still I did not know that these thoughts were given to me until, in a strange dream I experienced something which later proved to be the Truth and caused me to write down these thoughts.

So on a certain day as I listened inwardly a stream of words came to me, which I wrote down. This was the first message I wrote which started like this: "In the beginning was the Word, 'a Te-Deum' to the Creator of Heaven and Earth."

Then came doubt, …. did you write this by yourself? In short, I have wrestled, prayed and gone through many struggles, but again and again the words came to me like a stream, a wisdom, which made me tremble. Then God Himself took away my doubts. He answered me and I acknowledged Him as our Father, in His Word. My faith grew, doubt diminished, and I received and wrote daily.

The contents of the writings were beyond my understanding. Phrases, which I had never heard of or read about, strange and scientific expressions and references continually came to me. Then came unheard of expressions of the Heavenly Father's Love giving refuge and providing enlightenment to all the questions of life.

The Words came to me in the following manner: After sincere prayer and a short period of composure I listened inwardly. Thoughts then followed coming to my mind, clearly, distinctly, and the words flowed smoothly always three or four, one after another, like writing a radio announcement or a weather report, slowly so that I could easily keep pace, writing line after line.

Now I write the words in shorthand as a dictation without having any constructive or intellectual part in it. I am in no way in a 'trance', nor do I even form the sentences, but it comes to me one word at a time, neither do I understand the context while I am writing the words down.

After days, sometimes weeks, I transcribe the shorthand writings into longhand without changing or correcting a syllable. Each dictation takes about half an hour. I must stress that this could not happen forcibly or in a state of ecstasy. It all takes place simply and consciously, without any excitement or influence of my own will. I can interrupt myself at any time and finish the sentence after hours or days without reading the previous writing the dictated words continue again.

My will is under no compulsion, all that I desire is to serve God and do what His will wants me to do.

I can truthfully say that I was led into this Truth, and these concepts were, in every respect, foreign to me. It was only after years that I found confirmation of what I received when I came to know the writings of Jacob Lorber. No one can imagine my joy when I discovered the literature of Jacob Lorber; ‘The Great Gospel of John’ and ‘The Youth of Christ’. Then I understood that other people were also given the Word of the Lord, that God had spoken to His children at all times and that God will continue to do this in His endless love and mercy.

I found in Lorber's writings the same as was given to me. I often could not understand the Word that came to me, but in His love the Heavenly Father gave me the explanation. How wonderful are the innumerable manifestations in which the Father displays His exceedingly great goodness.

It became clear to me that my limited education due to lack of money, and my lack of time to read good books or visit performances, became my advantage. I was now able to concentrate on my work from early morning to late at night, and each day I received that precious spiritual Word without knowing for whom I received it.

It is because of my ignorance of the Bible and the Catholic doctrine that I accepted the Word from above without resistance. In my experience, an earnest Catholic or Protestant whose knowledge is rooted in dogmatic theories is too much bound to dogma to accept and embrace divine revelations without resistance.

Still, there are scientists at several faculties who earnestly discuss these divine teachings with increasing interest. Their interest not only concerns the irrefutable explanation of the origin of matter and the possibility of its dissolution, but also the principle of the wrong teachings of different religions, systems and confessions. In the messages I received, these errors are recorded and everyone is urged to give instructions concerning these doctrinal errors whenever there is an opportunity. But everyone is free to take the Lord's Word to heart or not. But whoever understands the spirit in the Father's Word and does not act accordingly increases the distance between himself and the Father even more. When he does not follow the warning Words of love he puts himself inevitably under the law. He will also, in the same measure, lack in grace by disregarding God's commandment of love.

In God's grace people are led anew to the Gospel, which emphatically points out the purpose of man's being. For the merciful love of God seeks to save all who still can be saved before the turning point comes. And it will come. The end-time which seers and prophets have proclaimed is now here. According to the revelations given to me, the Lord does not differentiate between His children. ‘Come ye all to Me’ sounds His call and blessed is he who hears His call and follows Him. God loves His children. He wants to make them all happy, even when they do not want to know Him.

Recorded November 22, 1953

Bertha Dudde

Bertha Dudde was permitted to leave her earthly shell on September 18, 1965 to return to the Father’s heavenly house.

Conținut

2420 - Distanța față de Dumnezeu.... Neputință.... Cădere....

2437 - Semnele unui eveniment natural.... Pomenirea lui Iisus pe Pământ....

2445 - Lipsa de iubire.... Lupta lumii împotriva învățăturii iubirii....

2454 - Cel mai simplu mod de viață în vremurile viitoare.... Soarta individului....

2461 - Imoralitate.... Legi nescrise....

2489 - Voință și faptă.... Responsabilitate....

2494 - Materie și spirit....

2501 - Nivelul minim spiritual este recunoscut în vremuri de restriște....

2510 - Transmiterea cuvântului divin în triplă formă....

2515 - Competențe.... Sarcină.... Regresie.... Noul Pământ....

2516 - Cuvintele Tatălui. "Cereți și vi se va da"

2534 - "Voi veni ca un hoț în noapte...."

2553 - Se odihnesc morții?....

2555 - Lipsa de înțelegere a previziunilor de necesitate

2557 - Timpul de după dezastru.... Putere și ajutor de la Dumnezeu....

2564 - Perioada de răscumpărare se apropie de sfârșit....

Distanța față de Dumnezeu .... Neputință .... Cădere ....

B.D. 2420 from 22. iulie 1942, taken from Book No. 33

Poruncile lui Dumnezeu sunt ignorate, iar omenirea nu face decât să aducă omagiu lumii și, astfel, celui care conduce lumea. Și pentru că nu-L recunoaște pe Creatorul Cerului și al Pământului, pentru că nu împlinește voința Lui și se subordonează adversarului Său, ea se îndreaptă spre ruină, căci se îndepărtează tot mai mult de Dumnezeu și, prin urmare, poate fi tot mai puțin înzestrată cu puterea Lui .... Lipsa de tărie, însă, înseamnă ruină .... Lipsa de putere este nespus de dureroasă pentru substanța spirituală care nu-și poate continua cursul de dezvoltare, ci rămâne legată, deoarece nu se poate elibera fără aportul de putere de la Dumnezeu. Îndepărtarea de Dumnezeu este însă sinonimă cu retragerea forței și, prin urmare, cu o stare de inactivitate, de care ființa nu devine conștientă decât după încheierea vieții sale pământești. Este un moment de o tristețe de nedescris pentru substanța spirituală care rămâne într-o stare legată din cauza voinței greșite a ființei umane, iar cauza acestei greutăți spirituale este lipsa de dragoste .... acțiunile oamenilor împotriva poruncilor divine .... Se practică prea puțină iubire față de aproapele, dar se sporește iubirea de sine și, prin urmare, și iubirea față de lume și, de aceea, lucrurile nu se pot îmbunătăți pe Pământ, oamenii nu pot fi scutiți de suferință pentru că ei înșiși vor să fie așa. Iar o astfel de perioadă de lipsă de iubire necesită intervenția lui Dumnezeu, deoarece poruncile Sale nu mai sunt respectate. Dumnezeu cere de la oameni iubirea față de aproapele, iar în aceasta .... vede și iubirea față de El însuși. "În măsura în care faceți acest lucru celui mai mic dintre frații Mei, Mie Mi-ați făcut acest lucru ...." El Însuși îi numește pe toți oamenii frații Săi .... Și El vrea ca oamenii de pe Pământ să se comporte unii cu alții ca niște frați. El vrea să măsoare dragostea lor pentru El prin aceasta. Iar oamenii nu ascultă glasul Lui, nu dau atenție Cuvântului Său și trec pe lângă adversitatea semenilor lor în lipsă de iubire. Și astfel, ei vor simți aceeași adversitate, vor trebui să suporte aceeași soartă, suferința îi va modela pe fiecare dintre ei, dacă mai sunt capabili să se schimbe, și vor învăța să-și privească aproapele ca pe un frate și să se slujească reciproc. Dar acest lucru nu poate fi realizat decât prin mari adversități pământești și, de aceea, Dumnezeu trebuie să lase să se întâmple astfel de lucruri pe Pământ, pentru ca dragostea să se trezească în oameni și să fie împiedicată decăderea spirituală acolo unde este încă posibilă o schimbare a voinței. Și aceasta este ceea ce va aduce timpul care vine, care va aduce încă infinit de multă suferință, pentru că altfel omenirea nu mai poate fi condusă la iubire și fără iubire va fi complet pierdută. Și acest lucru este de așteptat într-un timp scurt .... Căci omenirea se îndepărtează tot mai mult de Dumnezeu și nu poate fi condusă înapoi la Dumnezeu decât prin mari suferințe, dacă nu a căzut încă complet pradă adversarului lui Dumnezeu și continuă să rămână nemiloasă. Dar atunci nu mai este departe nici ceasul judecății, ziua în care va avea loc o separare definitivă între bine și rău .... între cei care trăiesc în iubire, care îl recunosc pe Dumnezeu ca Domn al lor, și urmașii lumii care sunt lipsiți de orice iubire ....

Amin

Traducere realizată de Ion Chincea

Semnele unui eveniment natural .... Pomenirea lui Iisus pe Pământ ....

B.D. 2437 from 5. august 1942, taken from Book No. 33

Nu este o coincidență faptul că se înmulțesc în natură semnele care indică o izbucnire a elementelor, deoarece Dumnezeu trimite toate aceste semne în avans pentru a-i pregăti pe oameni pentru un eveniment natural extraordinar care îi va lua pe oameni prin surprindere în mod brusc și neașteptat și care va avea ca rezultat o nenorocire de neimaginat. Oamenii ar trebui să raporteze aceste semne la Cuvântul Său, căci Isus Hristos a menționat deja această perioadă atunci când a trăit pe Pământ, deoarece a vrut să arate omenirii care vor fi într-o zi consecințele modului lor de viață. Iar acum, momentul este aproape, acum oamenii ar trebui să fie atenți la semnele care anunță evenimentul .... Ei nu ar trebui să ignore nimic din ceea ce se abate de la firesc. Dumnezeu se anunță pe Sine, adică intervenția Sa în ordinea lumii existente, El nu vrea să lase oamenii să experimenteze ceva nepregătit, ceea ce ar trebui și poate avea ca rezultat succesul spiritual pentru ei, dacă li se arată clar legătura dintre toate evenimentele. Și de aceea, Dumnezeu indică în mod constant timpul care va veni și îi informează pe oameni că a sosit momentul care necesită intervenția divină. Iar acum depinde de fiecare ființă umană cum va răspunde la acest anunț .... Dacă va crede, își va adapta viața în consecință, se va alătura lui Dumnezeu și își va preda soarta Lui .... Aceștia nu sunt la fel de mult în pericol ca oamenii care nu au nicio credință într-o intervenție. Aceștia nu se vor pregăti, ci toate indicațiile și avertismentele vor rămâne neauzite în urechile lor. Iar evenimentul firesc va fi cumplit pentru ei. Căci credința profundă îi dă ființei umane încrederea că Dumnezeu îl va ocroti în orice pericol; totuși, necredinciosul va fi lipsit de orice sprijin dacă nu recunoaște un Domn deasupra lui în ultimul ceas și nu se încredințează harului Său. Dumnezeu trimite semne prevestitoare cu mult timp înainte pentru a stimula omenirea să gândească, iar aceste semne prevestitoare pot fi recunoscute de orice persoană care vrea să recunoască. Ele vor stimula gândirea pentru că nu apar doar o singură dată, ci se repetă totuși des și regulat, astfel încât trebuie să atragă atenția fiecărei persoane. Dar ființa umană își dă de cele mai multe ori propria explicație, și aceasta în funcție de atitudinea sa față de Dumnezeu. De îndată ce le raportează toate aceste fenomene la voința lui Dumnezeu, le acordă atenție și se avantajează pe sine, deoarece se pregătește pentru timpul care va veni și acest lucru este de mare succes pentru sufletul său. Ceea ce Dumnezeu a vestit în Cuvânt și în Scriptură se va împlini irevocabil și doar timpul este încă incert pentru oameni .... Și de aceea ei vor fi atenți la semnele despre care Dumnezeu a făcut mențiune. Și astfel ei vor ști că Pământul va cunoaște mari tulburări și că omenirea va suferi de nedescris ca urmare .... Și acum depinde de el să se modeleze în așa fel încât să poată aștepta vremurile ce vor veni cu calm .... El ar trebui să se lupte și să ceară o credință puternică, astfel încât să nu slăbească în fața lucrării de distrugere care se află acum în fața omenirii. Iar Dumnezeu va avea grijă de toți cei care îi ascultă cuvintele și așteaptă în mod conștient intervenția divină ....

Amin

Traducere realizată de Ion Chincea

Lipsa de iubire .... Lupta lumii împotriva învățăturii iubirii ....

B.D. 2445 from 10. august 1942, taken from Book No. 33

Comportamentul omenirii nu poate fi pus în armonie cu învățătura lui Hristos, pentru că ea cere o activitate iubitoare, cere o viață pentru celălalt, cere o relație între oameni ca cea de la frate la frate. Dar oamenii din zilele noastre sunt cu toții ostili unii față de alții, deseori în aparență se susțin unii pe alții, dar în inima lor se gândesc doar la propriul avantaj și îi consideră pe semenii lor drept adversari, pentru că se simt lezați sau dezavantajați de ei. Umanitatea este lipsită de orice iubire și de aceea se opune și creștinismului, învățătura divină a iubirii, pe care nu mai vrea să o urmeze. Pentru că a practica iubirea înseamnă pentru oameni o depășire, înseamnă o despărțire de materie, o lăsare la o parte a propriilor dorințe și pofte, un sacrificiu a ceea ce este drag omului .... Iubirea de ego trebuie combătută, ființa umană trebuie să se educe pentru a fi lipsită de pretenții, pentru a putea servi semenilor săi, oferindu-le ceea ce el însuși își dăruiește. Acesta este un sacrificiu care nu poate fi făcut decât din iubire și, prin urmare, iubirea trebuie să fie practicată ..... Cu toate acestea, doar rareori o persoană mai face acest sacrificiu pentru semenii săi .... Fiecare se gândește doar la el însuși și, prin urmare, învățătura lui Hristos este incomodă pentru el și este de acord cu planul oamenilor de a o eradica .... Acolo unde există lipsă de bunătate, acolo se va duce fără ezitare lupta împotriva învățăturii divine a iubirii. Iar lipsa de bunătate se răspândește în întreaga lume, oamenii se întrec unii pe alții în cruzimea pe care o exercită asupra semenilor lor și, astfel, întreaga lume este vinovată pentru marele eveniment mondial care a început doar cu lipsa de bunătate a omenirii și care are ca rezultat o lipsă de bunătate tot mai mare și, prin urmare, trebuie descrisă ca fiind lucrarea iadului, ca fiind lucrarea forțelor demonice. Iar oamenii nu recunosc nivelul spiritual scăzut în care se află. Ei se uită doar la efectele pur exterioare ale evenimentelor lumii, dar nu și la starea spirituală a celor care, prin marea lor lipsă de bunătate, îi determină și pe semenii lor să acționeze cu lipsă de bunătate. Și atâta timp cât această stare de lucruri nu este recunoscută, ea nu poate fi remediată; atâta timp cât o persoană nu recunoaște lipsa de bunătate ca fiind cel mai mare rău, ea nu va face nici un efort pentru a trăi în iubire, adică pentru a o dărui semenilor săi ..... Și astfel, nici el nu va aproba învățătura lui Hristos, o va respinge pentru că urmarea ei nu-i va aduce niciun avantaj pământesc. Dar acțiunile sale vor fi în consecință .... dragostea va fi din nou suprimată și rezultatul va fi doar o mai mare lipsă de bunăvoință .... o persoană se va strădui să îi distrugă pe ceilalți, nu va cunoaște nicio inhibiție, nu va mai putea distinge între bine și rău și, prin urmare, se va întrece pe sine în duritate și cruzime, iar toată iubirea se va răci și nivelul spiritual scăzut se va prăbuși la extrem, iar o lume fără iubire nu poate exista, este condamnată și odată cu ea tot ceea ce nu caută să se răscumpere prin iubire ....

Amin

Traducere realizată de Ion Chincea

Cel mai simplu mod de viață în vremurile viitoare .... Soarta individului ....

B.D. 2454 from 22. august 1942, taken from Book No. 33

Timpul care va veni va aduce o schimbare enormă în condițiile de viață existente, iar oamenii vor fi nevoiți să ducă o viață complet diferită în mijlocul dezordinii și al haosului dezolant, deoarece dezastrul natural care va veni va provoca cele mai mari distrugeri și va fi nevoie de mult timp până când vechea ordine va fi restabilită. Fiecare persoană va trebui să se mulțumească cu cel mai simplu mod de viață, nu va putea pretinde nici un fel de bunăstare pentru sine, ci va fi expusă la privațiuni și greutăți pe care aproape crede că nu le poate suporta. Și acum se va întreba adesea de ce această viață dificilă îi este destinată, și nu va putea să-și dea alt răspuns decât că starea sa sufletească are nevoie de această încercare. Și dacă își dă acest răspuns de bună voie, atunci va încerca să se adapteze și el la starea de viață mai dificilă și își va imagina o viață mai ușoară în lumea de dincolo ca o compensație, și atunci va deveni mai ușor de suportat și pe Pământ, căci numai așa va dobândi conștiința că tot ceea ce se abate și asupra oamenilor corespunde sfatului etern al lui Dumnezeu. Și atunci va avea și o inimă plină de compasiune pentru semenii săi, îi va ajuta acolo unde este posibil, iar cei care cred în Dumnezeu și se străduiesc să ajungă la El își vor ușura reciproc greutățile. Pentru că dragostea este în ei, iar aceasta ajută să îndure și să depășească totul, deoarece îi oferă ființei umane puterea lui Dumnezeu, Care este însăși dragostea. Atitudinea ființei umane față de greutățile semenilor săi va fi decisivă în ceea ce privește cât timp va trebui să trăiască în sărăcie și în condiții de viață dificile pe Pământ .... Pe acestea le poate îmbunătăți el însuși prin voința sa de a-și ajuta semenii, căci Dumnezeu îi oferă acum și posibilitatea de a-și împlini voința, ajutându-l să obțină ceea ce îi lipsește pentru a putea transmite acest lucru și celor care, ca și el, trăiesc în cele mai mizere condiții și duc astfel o existență dificilă. Inteligența individului nu va fi decisivă, căci nu va putea face mare lucru, deoarece toate condițiile de viață au devenit diferite față de cele de dinainte, și numai cea mai mare răbdare și dorința de a face sacrificii vor face viața suportabilă pentru unii și pentru alții. Căci Dumnezeu face să depindă de acest lucru care este soarta pe care trebuie să o suporte individul. Dumnezeu Însuși este iubire, iar această iubire nu dorește suferința oamenilor, ci fericirea lor; numai că această fericire nu le poate fi acordată atâta timp cât ei înșiși nu-L recunosc pe Dumnezeu ca iubire. Dar pentru a învăța să-L recunoască, inima trebuie să se transforme în iubire, iar iubirea este de obicei trezită prin mari adversități și griji. Și astfel, Dumnezeu trebuie să trimită astfel de lucruri peste omenire pentru a aprinde scânteia iubirii în inima fiecărei persoane, iar pe măsură ce aceasta se va dovedi apoi, va fi luată în considerare și de divinitatea eternă. Și astfel își poate crea foarte repede din nou o viață suportabilă pentru el însuși, dacă își face și el partea sa pentru a ușura greutățile semenilor săi. Și i se va oferi cu adevărat destule ocazii de a-și lăsa inima să vorbească .... El va putea să fie activ cu iubire în multe moduri diferite .... Atât din punct de vedere spiritual, cât și pământesc, i se vor impune cerințe pe care trebuie doar să le îndeplinească pentru a-și reduce și el propriile greutăți și pentru a-și face viața mai suportabilă ....

Amin

Traducere realizată de Ion Chincea

Imoralitate .... Legi nescrise ....

B.D. 2461 from 30. august 1942, taken from Book No. 33

O imoralitate generală însoțește perioada de lipsă de bunăvoință a oamenilor, iar acesta este și un semn al decăderii spirituale, faptul că oamenii nu mai manifestă nici un fel de considerație față de sensibilitatea semenilor lor și, prin urmare, nu se forțează față de ei. Iar o generație fără maniere și fără o morală profundă se îndreaptă spre ruină. Acest lucru este de neînțeles pentru oameni, deoarece ei consideră că moralitatea este un simplu accesoriu uman și consideră că trăirea tuturor instinctelor este în concordanță cu vremurile. Și sunt întăriți în aceste opinii complet greșite că legile morale nu fac decât să-i împiedice pe oameni să acționeze și, prin urmare, trebuie abolite. Nicio națiune nu va exista vreodată dacă nu dorește să se ghideze după legi care să ofere oamenilor un sprijin moral și să le permită să-și trăiască viața în cadrul unei anumite ordini sociale. Acestea sunt legi nescrise care, cu toate acestea, au fost acceptate de oameni până în prezent, deoarece toată lumea a recunoscut atât necesitatea, cât și binecuvântarea unor astfel de legi și, de dragul ordinii umane, le-a acceptat fără rezistență. Aceste legi sunt din ce în ce mai mult uitate, sau sunt respinse cu bună știință de către oameni, deoarece reprezintă un obstacol în calea trăirii instinctuale. Iar în acest lucru se poate observa un declin în dezvoltarea spirituală, căci cu cât o persoană este mai pasională, cu atât mai puțin se străduiește pentru Dumnezeu; ea dorește lumea, adică tot ceea ce face ca trupul să fie confortabil, și de dragul trupului abandonează orice considerație pentru semenii săi. Iar consecința este că ființa umană cade pradă forțelor spirituale care au trăit o viață de plăceri neîngrădite pe Pământ, care și-au satisfăcut dorințele și astfel au dus o viață păcătoasă. Aceste forțe spirituale au o mare influență asupra acelor oameni și îi folosesc în așa fel încât ființa umană respectă din ce în ce mai puțin legile nescrise, încât se lasă pradă unui mod de viață ușor, fără ezitare, încât nu există pentru ea alte limite decât satisfacerea poftelor sale. O astfel de atitudine față de plăcerile lumii nu este niciodată favorabilă dezvoltării spirituale, deoarece ceea ce cere trupul va fi întotdeauna în detrimentul sufletului. În plus, însă, o strădanie spirituală va fi ridiculizată și batjocorită, și asta din nou fără nici o inhibiție, pentru că oamenii și-au pierdut simțul decenței și al bunelor moravuri .... Așadar, nici punctul de vedere al individului nu este respectat, ci privit ca fiind contradictoriu și, prin urmare, respins, adesea în cel mai nerușinat mod. Căci imoralitatea și decăderea spirituală merg mână în mână. Oamenii vorbesc despre faptul că sunt iluminați, dar sunt mai puțin iluminați ca niciodată. Ei vorbesc de progres spiritual și totuși sunt mult în urmă, pentru că nu înțeleg prin aceasta progresul sufletului, ci doar o gândire educată care totuși li se pare de dorit. Ei caută să construiască o nouă moralitate care promovează un mod de viață ușor și se străduiesc să o prezinte ca fiind ideală. Și astfel vor fi promulgate legi noi și vor fi răsturnate legi vechi, iar omenirea se va schimba și ea în consecință și va pierde orice măsură pentru o viață virtuoasă și plăcută lui Dumnezeu, ceea ce ar trebui să-i aducă ființei umane progresul sufletului ....

Amin

Traducere realizată de Ion Chincea

Voință și faptă .... Responsabilitate ....

B.D. 2489 from 1. octombrie 1942, taken from Book No. 33

Voința dă naștere faptei. Astfel, testamentul este determinant, deși actul este doar confirmarea testamentului. Fără voință, fapta nu se poate realiza; voința fără faptă, însă, trebuie să răspundă deja în fața lui Dumnezeu, căci ea manifestă dispoziția ființei umane, impulsul spre bine sau spre rău. Pentru a putea îndeplini voința trebuie să se folosească vitalitatea infuzabilă a ființei umane, astfel că ființa umană poate săvârși atât fapte bune, cât și rele, ea se va folosi întotdeauna de forța pe care i-o dă Dumnezeu Însuși pentru a face acest lucru .... Dacă acum face o faptă rea, o face cu ajutorul forței divine și astfel face ceva pentru care trebuie să răspundă în fața lui Dumnezeu. Astfel, el și-a folosit voința pentru a spori puterea adversarului său cu ajutorul forței de la Dumnezeu, căci fiecare faptă rea este o predare a lui însuși puterii malefice și deci o creștere a acesteia. Voința ființei umane se îndepărtează de Dumnezeu și se îndreaptă spre acea putere rea prin fiecare faptă care este îndreptată împotriva lui Dumnezeu și astfel mărturisește o dispoziție rea. Dacă voința unei persoane este bună, adică întoarsă spre Dumnezeu, atunci ea va folosi întotdeauna forța vitală care curge spre ea pentru fapte benefice pentru semenii săi. El va practica slujirea iubirii aproapelui pentru că este în permanență activ, adică își lasă voința să devină acțiune. Dacă faptele sale sunt născute din iubire, adică acea iubire determină voința ființei umane să fie activă, atunci voința ființei umane este îndreptată spre Dumnezeu. Astfel, voința s-a hotărât pentru Dumnezeu de bunăvoie, iar orice faptă născută din această voință este justificată înaintea lui Dumnezeu, iar Dumnezeu evaluează această faptă conform voinței de iubire ....

Amin

Traducere realizată de Ion Chincea

Materie și spirit ....

B.D. 2494 from 4. octombrie 1942, taken from Book No. 33

Ce este lumea și materia ei .... această întrebare îi preocupă pe mulți oameni, și totuși ei nu reușesc să o rezolve în virtutea gândirii lor intelectuale. Tot ceea ce este vizibil este materie, adică substanță care s-a condensat în formă. Într-o anumită măsură, a devenit materie vizibilă doar prin condensare, căci înainte era invizibilă, adică substanță spirituală. Substanța spirituală este puterea care a apărut de la Dumnezeu, care devine ceea ce este conform voinței Sale, de îndată ce Dumnezeu i-a destinat o anumită formă. Această formă este din nou uniunea a nenumărate substanțe, deci o entitate care se poate dizolva pentru a elibera din nou fiecare substanță individuală, dacă aceasta este voința lui Dumnezeu. Prin urmare, orice formă este distructibilă, materia este ceva care nu are o existență veșnică, deoarece ea este doar învelișul unor substanțe spirituale care urmează să se dezvolte ascendent și, prin urmare, nu rămân în aceste învelișuri pentru totdeauna. Materia însăși este într-adevăr și ea substanță spirituală, adică forță spirituală condensată prin voință divină, dar care, prin dizolvarea și disiparea perpetuă și prin formarea din nou, devine la fel, astfel încât, după un timp infinit de lung, să se poată adăposti într-o astfel de formă. Astfel, tot ceea ce este vizibil este putere spirituală care se află încă în stadiul inițial de dezvoltare, în timp ce spiritualul deja mai matur este invizibil pentru ochiul uman, dar se folosește de o formă vizibilă pentru a se adăposti în ea. Astfel, ceva spiritual trăiește în fiecare formă, o ființă care nu este conștientă de ea însăși, dar care tânjește după unirea cu ființe similare pentru a-și spori abundența de putere prin această unire. Căci fiecare ființă tinde spre perfecțiune. De îndată ce materia se dizolvă, adică o formă se dezintegrează, esența eliberată tinde spre aceeași esență și se unește pentru a anima o nouă formă. Acest proces stă la baza apariției și dispariției perpetue în natură, fiind astfel cauza vieții și morții constante în natură. Substanțele spirituale umblă prin întreaga creație, parțial singure, parțial unite în număr nenumărat. Iar formele care le înconjoară sunt corespunzătoare în mărime și în felul lor. Tot ceea ce ține în sine acest spiritual este materie. Dar materia însăși este formată din astfel de substanțe spirituale care se află la începutul dezvoltării și, prin urmare, pot fi vizibile și pentru ochiul uman, deoarece numai spiritualul deja mai matur este invizibil. Astfel, tot ceea ce este vizibil trebuie considerat ca fiind imperfect, adică spiritualul care este departe de Dumnezeu, care își începe cursul de dezvoltare. Spiritualul conținut în el a parcurs deja acest drum și tinde deja spre Dumnezeu, motiv pentru care o distrugere, adică o pieire sau o dizolvare a formei, deci trecătoare a materiei, corespunde voinței lui Dumnezeu, deoarece aceasta permite acestui spiritual să se dezvolte mai departe ....

Amin

Traducere realizată de Ion Chincea

Nivelul minim spiritual este recunoscut în vremuri de restriște ....

B.D. 2501 from 8. octombrie 1942, taken from Book No. 33

Nivelul minim spiritual va deveni deosebit de evident atunci când o adversitate generală îi va afecta pe oameni și, astfel, refugiul în Dumnezeu este singurul lucru care le-ar putea aduce ajutor. Dar ei nu vor lua această cale pentru că le lipsește credința într-un Dumnezeu iubitor și milostiv. Și doar această credință le permite să îndure cele mai dificile lucruri. Dar acolo unde lipsește credința va exista un haos de nedescris .... Frica și îngrijorarea îi vor face să deznădăjduiască pe oamenii care nu-L cunosc pe Cel care le este aproape. Și oamenii se vor teme pentru viața lor și nimeni nu le va veni în ajutor .... dar nu se vor gândi la Cel Care îi poate ajuta. Inimile lor vor fi goale și astfel și spiritul lor va fi gol, vor vedea doar orori și greutăți pământești, vor vedea cum se dezintegrează totul în jurul lor, își vor vedea bunurile dispărând și nu vor avea nici o mângâiere, nici o speranță și nici o explicație pentru adversitatea îngrozitoare care îi afectează, pentru că nu vor cunoaște necesitatea a ceea ce le va zgudui întreaga gândire. Îl vor lăsa fără ajutor pe aproapele lor aflat în adversitate, pentru că ei sunt preocupați doar de salvarea bunurilor lor și de menținerea vieților lor în siguranță. Și va deveni evident cât de îndepărtați sunt oamenii de Dumnezeu, cum se roagă la El doar cu buzele când Îl invocă sau Îi pronunță numele, însă doar foarte puțini își vor aminti cu seriozitate de Creator și se vor recomanda Lui și harului Său, iar acești puțini vor fi ridiculizați și batjocoriți de semenii lor. În distanța lor față de Dumnezeu, le lipsește orice credință într-un Creator atotputernic, înțelept și iubitor. Ei nu cunosc decât lumea și aceasta amenință să se prăbușească .... Iar josnicia spirituală a oamenilor este clar recognoscibilă, căci ei se agață doar de viața pământească și nu se gândesc la sufletul lor și la viața de după moarte. Ei se tem să-și piardă viața și de aceea sunt extrem de îngrijorați, dar nu se gândesc la greutățile lor spirituale, care vor avea un efect mult mai amar în lumea de dincolo decât poate fi cea mai grea soartă de pe Pământ. Cu toate acestea, adversitatea este inevitabilă, căci fără ea nu se va ridica nivelul minim spiritual, dar Dumnezeu își amintește de puținii care își găsesc calea spre El în această adversitate și sunt salvați prin ea pentru veșnicie ....

Amin

Traducere realizată de Ion Chincea

Transmiterea cuvântului divin în triplă formă ....

B.D. 2510 from 13. octombrie 1942, taken from Book No. 33

Evanghelia trebuie proclamată în toată lumea, învățătura iubirii trebuie să fie accesibilă tuturor oamenilor, iar acest lucru se întâmplă în multe moduri diferite. Cei care sunt învățați de Dumnezeu sunt chemați în primul rând să îi lumineze pe semenii lor, deci să le transmită învățăturile primite .... să vestească Evanghelia celor care doresc să o accepte. Aceasta este o misiune binecuvântată, aceea de a fi activi pentru mântuirea semenilor, de a-i instrui în voia lui Dumnezeu și de a-i încuraja să lucreze conștient la sufletele lor. Și Dumnezeu cere această activitate de la toți cei care au fost învățați de Dumnezeu Însuși. Iar Dumnezeu îi instruiește în mod constant pe oamenii care își deschid de bunăvoie inima și le predică Evanghelia, pe care acum o aud în ei înșiși prin vocea interioară. Iar această Evanghelie nu se abate de la ceea ce se transmite în mod tradițional, din Sfânta Scriptură ..... Și aceasta este o altă ocazie de a primi Cuvântul divin și, din nou, în el se învață iubirea, iubirea față de Dumnezeu și față de semeni și față de cei care primesc acest Cuvânt cu credință. Astfel, fiecare persoană are posibilitatea de a fi instruită în Evanghelie de îndată ce dorește Cuvântul lui Dumnezeu cu credința corectă. De asemenea, va deveni de înțeles pentru el, deoarece voința de a pătrunde înțelepciunea divină îi oferă ființei umane și puterea de realizare în virtutea căreia și ea consideră Cuvântul divin ca fiind Cuvântul lui Dumnezeu și astfel poate fi învățată de Dumnezeu dacă citește cu credință și înfometare Sfintele Scripturi și nu doar acceptă cuvintele, ci caută cu seriozitate să înțeleagă sensul cuvintelor. Cu toate acestea, Cuvântul divin poate fi transmis ființei umane și pe cale spirituală, dar numai puțini cunosc această cale și totuși este cea mai ușoară pentru toată lumea. Aceasta este o mediere directă în formă mentală, un transfer mental al Cuvântului divin, Evanghelia, către oameni, care, totuși, presupune întotdeauna voința ființei umane de a-l primi. De aceea, dacă ființa umană dorește să fie inițiată în învățătura divină a iubirii, Evanghelia îi va fi întotdeauna vestită sub o formă, pentru că aceasta este voința lui Dumnezeu ca omenirea să fie instruită și să umble în adevăr ....

Amin

Traducere realizată de Ion Chincea

Competențe .... Sarcină .... Regresie .... Noul Pământ ....

B.D. 2515 from 17. octombrie 1942, taken from Book No. 33

Ființa umană este cea mai dezvoltată creatură de pe Pământ și, prin urmare, se confruntă cu o sarcină adaptată gradului său de maturitate. Ea poate îndeplini această sarcină dacă vrea, și tocmai voința sa va fi testată (se va dovedi), care va fi pusă în fața deciziei. Căci numai voința determină dacă ființa umană își îndeplinește această sarcină, dacă își folosește abilitățile și trăiește ultima întrupare conform scopului. Ea nu este în niciun caz obligată să facă acest lucru și, prin urmare, viața pământească îi va prezenta nenumărate sarcini pe care le îndeplinește prin activitatea sa pământească. Astfel, sarcina propriu-zisă nu este subliniată, dar în mijlocul activității sale pământești el o va îndeplini .... pentru a se educa până la cea mai înaltă maturitate pe care o poate atinge pe Pământ ..... Dacă ignoră această sarcină, ea continuă totuși să-și trăiască viața pământească, doar că sufletul său rămâne într-o stare imperfectă de dezvoltare. Și trebuie să dea socoteală lui Dumnezeu pentru a aceasta, pentru că viața pământească i-a fost dată doar pentru desăvârșirea sufletului. Prin urmare, el a abuzat de ea de îndată ce a desfășurat activitatea pământească doar în folosul său, sau a ignorat-o și astfel a nesocotit un har al lui Dumnezeu. Pământul a fost locuința lui și i s-a permis să se întrupeze ca o ființă foarte dezvoltată; era deja într-o stare de maturitate în care își putea numi multe abilități proprii, totuși nu și-a trăit viața mai conștient ca oamenii din trecut, nu și-a folosit intelectul și liberul arbitru decât pentru o activitate pe pământ care nu avea nicio valoare de durată, iar în acest scop și-a folosit puterea de la Dumnezeu .... a folosit-o doar în folosul său ..... a folosit-o doar în scopuri pământești, pentru creșterea confortului și într-un mod care a contribuit doar la trezirea în semenii săi a dorinței de a fi activi doar pe Pământ. Și, ca urmare, Pământul a devenit nepotrivit pentru dezvoltarea superioară a sufletului, adică Pământul predomină și captivează atât de mult ființa umană încât aceasta uită complet de sufletul său. Astfel, a apărut o etapă în care este necesară o schimbare pentru ca oamenii să învețe să recunoască și să își îndeplinească din nou sarcina reală. Pământul trebuie să sufere din nou o schimbare, trebuie să redevină ceea ce a fost odată și ar trebui să fie .... o stație de educare pentru spirit, unde lucrurile pământești nu predomină, ci sunt doar un mijloc pentru atingerea unui scop ..... El trebuie să se ridice din nou, trebuie să fie remodelat. El trebuie să se nască din nou, să fie remodelat, trebuie să adăpostească oameni care se străduiesc în mod conștient să atingă maturitatea finală, care folosesc toate abilitățile primite de la Dumnezeu, și asta numai pentru maturizarea sufletelor lor, pentru că recunosc că acesta este scopul real al întrupării lor pe Pământ ....

Amin

Traducere realizată de Ion Chincea

Cuvintele Tatălui. "Cereți și vi se va da"

B.D. 2516 from 17. octombrie 1942, taken from Book No. 33

Ce vă apasă, încredeți-vă cu credință în Mine. Eu știu toate nevoile voastre, știu toate grijile voastre, dar voi veți găsi calea spre Mine, veți veni la Tatăl ca niște copii și Îi veți cere să vă ajute, iar Eu vă voi ajuta, și de aceea nu vă îngrijorați, căci Eu voi lua asupra Mea toate grijile voastre, dacă Mă rugați pentru aceasta. Cât de slabă este încrederea voastră, cât de slabă este credința voastră în dragostea Mea, când vă îndoiți de ascultarea rugăciunile voastre. Cereți și vi se va da. V-am dat această promisiune, iar în această promisiune voi, care aveți o credință slabă, ar trebui să vă întăriți credința voastră slabă; ar trebui să fiți conștienți de faptul că Cuvintele Mele sunt cel mai pur adevăr și că ele trebuie să se adeverească și că, prin urmare, ar trebui să-mi prezentați cererile voastre fără îndoială, astfel încât Eu, ca un Tată iubitor, să vă pot considera conform credinței voastre. Pentru că Eu nu fac decât să testez profunzimea credinței voastre și aceasta este și o garanție pentru îndeplinirea cererii voastre. Dar dacă credința voastră este superficială, rugăciunea către Mine nu va fi trimisă cu profunzimea și intensitatea de care am nevoie pentru a o asculta. Pentru că Eu nu sunt atent la cuvinte, ci la devotamentul față de Mine, pe care îl aduce o credință profundă. Eu citesc doar în oglinda sufletului și știu despre profunzimea credinței și intimitatea rugăciunii. Și acolo unde Îmi sună o astfel de rugăciune sinceră, sunt întotdeauna gata să vă ajut. Încrederea credincioasă că rugăciunile tale vor fi ascultate îți va aduce, prin urmare, și succesul potrivit, căci nu voi lăsa niciodată credința puternică a ființei umane să se piardă. Dar cu siguranță îi binecuvântez pe cei care rămân atenți la promisiunea Mea și Îmi aduc toate grijile și nevoile. Iubirea Mea se va dovedi pentru ei, pentru că ei vor primi totul de la Mine. Doar atâta timp cât încă mai ezită în credință, Mă abțin și Eu să le răspund la rugăciunile lor, pentru că vreau ca ei să Mi se alăture în mod intim și să-Mi încredințeze totul. Dar credința lor slabă îi împiedică să aibă o legătură intimă cu Mine. Dar vreau să fiu recunoscut ca un Tată iubitor care nu-și lasă copilul în nevoie.

Amin

Traducere realizată de Ion Chincea

"Voi veni ca un hoț în noapte ...."

B.D. 2534 from 2. noiembrie 1942, taken from Book No. 33

Oamenii trec nepăsători pe lângă semnele vremurilor, nimic nu li se pare extraordinar și acceptă orice eveniment fără să fie conștienți de semnificația lui. Și nici măcar anunțurile despre iminența unui dezastru natural nu sunt credibile pentru acești oameni, pentru că ei nu consideră că a sosit încă timpul menționat în Scripturi ...... Ei nu acceptă nicio explicație pentru că nu se simt confortabil cu ideea că oamenii din prezent vor fi cei care vor suferi. De aceea, pentru ei, ceea ce va veni nu poate fi crezut, și vor fi surprinși și nepregătiți când va veni Ziua. Aceștia sunt cei cărora Domnul le spune: "Eu vin ca un hoț în noapte ....". Ei vor zăcea în somnul cel mai adânc și nu vor fi făcut nici o pregătire, iar sufletele lor vor fi în mare suferință când vor fi chemați de pe Pământ. Și nu vor mai putea să-L invoce pe Dumnezeu, pentru că amploarea adversității îi va lipsi de orice capacitate de gândire ..... Dragostea lui Dumnezeu nu lasă să vină nimic asupra oamenilor fără să-i informeze mai întâi .... Și îi avertizează cu mult timp înainte, dar nu îi obligă pe oameni să creadă aceste avertismente. Cu toate acestea, oricine este atent doar la semne nu îi va fi greu să creadă. Și oricine este legat de Dumnezeu simte și el îndemnul lui Dumnezeu în inima sa. El devine atent la semnele vremurilor din proprie inițiativă și se străduiește să stea în harul lui Dumnezeu, adică îl cere și se încredințează milostivirii lui Dumnezeu ...... Doar o perioadă scurtă de timp vă desparte pe voi, oamenii, de eveniment, și ar trebui să profitați de acest timp pentru a-l aștepta cu anticipație .... Nu trebuie să vă lăsați pradă credinței că sunteți perfecți și că nu aveți nevoie de milă, ci trebuie să vă încredințați cu umilință iubirii lui Dumnezeu și să vă gândiți mereu că a venit ultimul vostru ceas .... trebuie să ascultați de îndemnurile celor care, în calitate de reprezentanți ai lui Dumnezeu, vă aduc Cuvântul Său; trebuie să știți că ceasul nu mai este departe și să vă țineți pregătiți. Iar dragostea și îndurarea lui Dumnezeu vor fi alături de tine în ceasurile de restriște. El își va aduce aminte de tine așa cum tu îți aduci aminte de El .... El îți va lăsa viața, dacă aceasta îți servește, sau te va lua de pe Pământ și îți va da o viață viitoare mai bună, dacă ești vrednic de ea ..... Dar vai de cei care se apropie nepregătiți de acel ceas, care își pierd viața .... Soarta lor în lumea de dincolo nu va fi cu adevărat una ușoară. Iar Dumnezeu vrea să-i protejeze pe oameni de acest lucru, anunțându-i de ceea ce va urma și îndemnându-i să se pocăiască dacă modul lor de viață nu corespunde voinței Sale. Și astfel dovedește cuvintele Sfintei Scripturi: "Voi veni ca un hoț în noapte, de aceea vegheați și rugați-vă ....".

Amin

Traducere realizată de Ion Chincea

Se odihnesc morții? ....

B.D. 2553 from 16. noiembrie 1942, taken from Book No. 33

Credința că sufletele se odihnesc după moarte este justificată doar în măsura în care sufletele imature rămân într-o stare complet inactivă, deoarece le lipsește puterea. Dar aceasta nu este o stare de odihnă binefăcătoare, ci o stare de chin, de legare și de neputință și, în consecință, nu este o stare de dorit. Sufletele din lumea de dincolo pot fi active doar într-o anumită stare de maturitate, în care primesc în mod constant putere pentru a putea fi active. Dar atunci ele folosesc această putere fără restricții. Dar, din moment ce activitatea lor nu este legată de materia pământească, ea trebuie să fie diferită și de activitatea de pe Pământ; de asemenea, nu poate fi comparată cu aceasta din urmă, deoarece în împărăția spirituală există cu totul alte condiții prealabile care condiționează sau permit o activitate. Este o învățătură și o împărtășire constantă a cunoștințelor spirituale, este un proces pur spiritual care dăruiește sufletelor dătătoare fericire și reduce agonia sufletelor primitoare și le transformă în primitoare de putere ..... Este cu siguranță o slujire în dragoste, însă nu poate fi comparată cu activitatea pământească decât atâta timp cât sufletele încă mai cred că trăiesc pe Pământ într-o stare de întuneric, unde își creează propriul mediu în imaginația lor prin propriile dorințe și, de asemenea, trebuie să fie active în activități de iubire în conformitate cu această imaginație. Dar cu cât devine mai strălucitoare în el, cu atât se distanțează mai mult de Pământ în gândurile sale, iar acum activitatea sa nu mai este legată de materia pământească, nici măcar în imaginația sa. Iar activitatea acestor suflete în lumea de dincolo, în împărăția spirituală, constă acum în transmiterea pur spirituală a cunoștințelor primite. Fiecare suflet binevoitor și primitor de putere are protejați care îi sunt încredințați pe Pământ sau în lumea de dincolo, cărora se dedică neobosit și cu grijă iubitoare. El trebuie să încerce să-i ghideze mental pe acești protejați spre adevăr, trebuie să le influențeze gândirea și să creeze astfel claritate în ei, fără a forța voința acestor suflete, iar acest lucru necesită o răbdare și o iubire de nedescris. Căci sunt două ființe complet izolate una în fața celeilalte, care pot acționa și gândi în mod complet liber și, prin urmare, gândirea corectă nu poate fi transferată cu forța, dacă nu se dorește ca spiritualul încă nedezvoltat să fie împiedicat să atingă la fel de bine un grad înalt de maturitate. Cunoașterea spirituală trebuie să fie oferită sufletelor încă ignorante astfel încât să fie acceptată fără rezistență și să trezească dorința de a spori darul. Astfel, ființa primitoare trebuie să se decidă în mod complet liber în favoarea ei, numai atunci cunoașterea transmisă va avea un efect ca forță și îi face fericiți. Iar această activitate de transmitere este o muncă ce nu poate fi desfășurată decât cu dragoste, deoarece este de obicei extrem de laborioasă. Cu toate acestea, starea unui suflet condamnat la inactivitate este atât de jalnică, încât ființele de lumină încearcă în mod constant să le ajute, încât sunt dispuse să facă cea mai grea muncă pentru a elibera aceste suflete din starea lor. Dar, pe de altă parte, le sporește fericirea dacă activitatea lor de iubire reușește, căci această activitate desenează cercuri de neconceput, deoarece fiecare ființă care primește transmite din nou cunoștințele sale în îndemnul, acum trezit, de a ajuta la fel sufletele din întuneric și de a fi astfel activă într-un mod răscumpărător ....

Amin

Traducere realizată de Ion Chincea

Lipsa de înțelegere a previziunilor de necesitate

B.D. 2555 from 18. noiembrie 1942, taken from Book No. 33

Doar câțiva oameni înțeleg gravitatea timpului și, prin urmare, doar câțiva pot fi făcuți să înțeleagă ceea ce va urma. Atâta timp cât ei se străduiesc doar pentru bunăstarea trupului lor, ei vor fi atenți doar la evenimentele care au legătură cu acesta și nu pot și nu vor înțelege o cotitură a evenimentelor mondiale cauzată de urgența spirituală. Pentru că experiența spirituală le este străină și orice referire la ea o consideră nesemnificativă și neimportantă, dacă nu chiar eronată. Încercarea de a le anunța evenimentul care se apropie nu va avea prea mult succes și totuși ar trebui să fie avertizați, astfel încât o persoană complet ignorantă să nu experimenteze ziua respectivă. Pentru că ceea ce încă nu vor să creadă, aceasta poate să le pară dintr-o dată credibil și să-i determine să-și îndrepte mintea spre Dumnezeu și să-L cheme în necazuri.

Gândurile spirituale sunt incomode pentru om, deoarece ele îi afectează doar viața sa pământească; în consecință, le respinge atunci când apar și, prin urmare, el nu poate ajunge la recunoaștere. De îndată ce un semen vrea să-l instruiască și să-i împărtășească daruri spirituale, el respinge sau nu acordă atenție darului. Și astfel nu va folosi timpul care îl mai desparte de marele eveniment natural, iar acesta îl va surprinde și îl va deruta complet. Și totuși, nu poate fi ajutat altfel decât dacă se face mențiunea marelui eveniment transformator, chiar dacă nu este pe deplin receptiv sau dispus să o primească. Căci chiar și certitudinea că predicția se va împlini poate conduce brusc o persoană la recunoaștere.

Iubirea lui Dumnezeu vine în întâmpinarea fiecărui om și El trimite îndemnuri și avertismente tuturor, pentru că El cunoaște slăbiciunea oamenilor și vrea să-i ajute atunci când ei sunt în necaz. Dar, de cele mai multe ori oamenii nu se lasă să fie ajutați pentru că ei nu-și imaginează că au nevoie de ajutor. Și totuși, nevoile lor sunt nespus de mari, pentru că nu au nici o legătură interioară cu Dumnezeu, s-au îndepărtat de El și, prin urmare, nu ascultă vocea Lui care le vorbește prin guri omenești. Nu o recunosc ca fiind vocea lui Dumnezeu și nici nu va avea efect asupra lor, pentru că se închid la acțiunea ei.

Fiecare zi pe care ei o trăiesc pe Pământ indiferenți de spiritualitate, este o zi pierdută și nu mai sunt multe, pentru că marea strâmtorare pământească nu s-a încheiat încă și omenirea stă în fața uneia și mai mari, care este inevitabilă de dragul dezvoltării spirituale a oamenilor. Mulți oameni își vor pierde viața în acest proces, iar posibilitatea lor de a se dezvolta pe Pământ se va sfârși. Și Dumnezeu vrea să-i ajute cât mai este încă timp și le trimite slujitorii și reprezentanții Săi, pentru ca ei să vorbească în numele Său și să-i îndemne să-și amintească de sufletele lor și să se străduiască pentru o dezvoltare spirituală superioară. Și dacă vor asculta acest lucru, vor suporta mai ușor ceea ce va urma, pentru că vor recunoaște că nimic din ceea ce vine pe Pământ nu este inutil și zadarnic și că dezvoltarea spirituală este scopul final al vieții pământești.

Amin

Traducere realizată de Ion Chincea

Timpul de după dezastru .... Putere și ajutor de la Dumnezeu ....

B.D. 2557 from 21. noiembrie 1942, taken from Book No. 33

Evenimentele mondiale continuă să își urmeze cursul, dar într-un mod cu totul diferit. Voința divină îl întoarce, deoarece voința umană nu face acest lucru, și nu s-ar fi pus niciodată capăt luptei care a fost evocată de lipsa de dragoste pe scară largă. A mai rămas doar o perioadă scurtă de timp, iar în acest timp lipsa de dragoste va crește de multe ori, adică vor avea loc cele mai incredibile cruzimi, iar oamenii nu se vor supăra prea mult pentru că ei nu iau în considerare decât efectul pământesc și îl afirmă. Nenumărați oameni vor ajunge în adversitate și mizerie și vor avea nevoie de Dumnezeu, dar nu vor găsi calea spre Dumnezeu, în schimb vor hrăni ura în ei înșiși și vor răsplăti răul cu rău. Și de aceea este planificat un eveniment care nu va lăsa pe nimeni nevătămat, în care Dumnezeu se exprimă. Toată lumea va fi afectată, fiecare în mod diferit .... Fiecare va fi smuls din viața sa obișnuită și va trebui să își folosească toate forțele pentru a controla marea mizerie, pentru a face viața suportabilă. Dar viața va continua pentru cei cărora Dumnezeu îi lasă în viață. Dar ea va deveni o povară pentru mulți oameni care nu sunt în contact cu Dumnezeu, căci numai un astfel de contact face ca viața pe Pământ să fie încă suportabilă .... Ceea ce vor trăi oamenii este de neimaginat, căci dezastrul natural prin care se exprimă Dumnezeu este atât de imens încât înseamnă o singură lucrare de distrugere și reprezintă sfârșitul temporal pentru mulți oameni. Iar supraviețuitorii vor fi inițial incapabili să ajute, dar se vor simți totuși obligați să o facă, deoarece dezastrul este atât de mare încât oricine nu este complet lipsit de iubire va simți compasiune în sine. Căci este necesar să se aducă ajutor tuturor celor nefericiți. În parte, instinctul de conservare este cel care îi determină pe oameni să se miște și să fie activi, iar puterea credinței îi va face, de asemenea, pe oameni capabili să realizeze cea mai dificilă muncă. Dar necredincioșii se vor chinui de nedescris, pentru că le lipsește puterea, iar munca imensă o cere. Greutățile vor fi mari și totuși suportabile cu ajutorul lui Dumnezeu .... De aceea, calea va fi arătată oamenilor în prealabil, astfel încât aceștia să pășească pe ea atunci când vor fi în nevoie. Evenimentele mondiale continuă să se desfășoare, oamenii încă își fac planuri și se gândesc la un viitor mai bun. Și totul se va dovedi altfel decât se așteaptă .... Ceea ce încă mai stă în picioare astăzi poate cădea sau poate cunoaște cele mai mari schimbări .... Iar voința umană nu poate face altceva decât să se întoarcă la Tatăl și Creatorul cu încredere credincioasă și să se recomande harului Său. Căci Dumnezeu este dispus să ajute dacă doar este chemat. Iar viața nu poate continua într-un mod suportabil după o suferință grea decât cu sprijin divin, dacă ființa umană nu vrea să se afunde în lipsa de milostivire extremă și să obțină o ușurare nejustificată profitând de semenii săi. Iubirea lui Dumnezeu îi avertizează dinainte și le arată calea cea bună pentru a-i conduce pe copiii Săi în perioada dificilă care se apropie. Și nimeni nu trebuie să se teamă sau să se gândească cu groază la acel timp dacă este profund credincios și stă în dragoste ..... De aceea, străduiți-vă să aveți o credință puternică și rămâneți activi în iubire, și veți duce viața pământească până la sfârșit, căci nu vă va lipsi niciodată puterea dacă o veți cere cu sinceritate de la Dumnezeu ....

Amin

Traducere realizată de Ion Chincea

Perioada de răscumpărare se apropie de sfârșit ....

B.D. 2564 from 28. noiembrie 1942, taken from Book No. 33

Omenirea va cădea într-o adversitate tot mai mare, deoarece timpul acordat spiritualului pentru răscumpărare este presant. Trebuie să fie posibil un proces accelerat de dezvoltare, care este favorizat de suferința și mizeria excesivă. Timpul se apropie de sfârșit și există încă nenumărați oameni care nu au nici un fel de strădanie spirituală și, prin urmare, trec complet inutil prin viața pământească. Aceștia trebuie, ca să spunem așa, să fie îndemnați de circumstanțele exterioare să se gândească serios la viața pământească, ceea ce nu ar face niciodată dacă viața ar trece pe lângă ei în uniformitate și fără suferințe și greutăți. Atâta timp cât nu iau contact cu lumea spirituală prin rugăciune sinceră, prin invocarea forței spirituale, succesul spiritual al întrupării lor pe Pământ este îndoielnic, altfel viața pământească ar trebui să fie doar o activitate continuă de iubire, dar atunci ființa umană este și ea în contact inconștient cu lumea spirituală. Timpul de răscumpărare a lumii spirituale se apropie de sfârșit .... Ființa umană nu poate înțelege ce înseamnă acest lucru și totuși ar trebui să fie informată despre aceasta, pentru a înțelege cauza și scopul marii adversități pe care Dumnezeu permite să vină pe Pământ. Această perioadă de răscumpărare a acoperit un timp infinit de lung și de fiecare dată i s-a oferit spiritualului posibilitatea de a se dezvolta în sus. Dar înțelepciunea lui Dumnezeu a stabilit o limită și pentru această perioadă de răscumpărare, dar crește și numărul și tipul de posibilități de dezvoltare, astfel încât spiritualul încă imatur să poată ajunge la ultima sa maturitate înainte de încheierea perioadei de răscumpărare. Și de îndată ce spiritualul nu se împotrivește, el poate ajunge la ultimul stadiu de dezvoltare. Dar voința acestei substanțe spirituale este slabă și eșuează dacă nu este influențată într-un mod care să o îndemne să ia o decizie proprie. Suferința terestră are menirea de a exercita o astfel de influență asupra ființei spirituale și, de aceea, Dumnezeu nu lasă această ultimă posibilitate neexperimentată pentru a ajuta ființa spirituală, care, fără ea, nu ar beneficia de întruparea ca ființă umană. Viața pământească trece, dar odată cu ea și posibilitatea ca spiritualul din ființa umană să se elibereze. Pe Pământ, el mai poate face acest lucru din forțele proprii; dar de îndată ce viața pământească se termină, spiritualul, sufletul, este lipsit de forță și se află în cel mai mare pericol de a se dezvolta în mod retrograd, ceea ce duce la eternități în care va fi din nou legat. Pe de altă parte, cea mai mare suferință de pe Pământ poate fi numită minoră și, prin urmare, oamenii ar trebui să și-o asume, deoarece este singura posibilitate de a scuti sufletul de chinurile de dincolo, care sunt mult mai mari și durează veacuri întregi, deoarece în lumea de dincolo este mai dificil să atingi libertatea spirituală. Căci aceasta este cert .... nimic nu va veni asupra omenirii care să nu se bazeze pe iubirea lui Dumnezeu și să nu aibă ca premisă înțelepciunea lui Dumnezeu .... Și de aceea, chiar și suferința extrem de mare care va veni trebuie privită ca o dovadă a iubirii lui Dumnezeu .... ca un ultim mijloc de răscumpărare pentru spiritualitate, care este în pericol de a se pierde complet ....

Amin

Traducere realizată de Ion Chincea