New Revelation recieved by Bertha Dudde

Proclamations No. 1353 - 1442

Please take special notice of the fact that God’s Words addressed to us are non-denominational.

The contents of this publication by no means intends to attract members of any Christian religious affiliation nor to recruit members into any other religious affiliation.

Its sole purpose is to make the present-day Word of God accessible to all people.

Between 1937 and 1965 Bertha Dudde was permitted to receive and record 9030 individual proclamations on a daily basis.

The publication of the proclamations was made possible due to the active support of the many friends of God’s New Revelation.

May this Word of God become a blessing to many people. (Also see B.D. No. 4015)

Distribution of the proclamations is very much desired. Only complete and unaltered proclamations must be passed on. (Also see B.D. No 8899)

‘He that hath My commandments, and keepeth them, he it is that loveth Me .... and I will love him, and will manifest Myself to him ....’ John 14, 21

The Publishers, Hans-Willi Schmitz and Wilhelm Wegers

http://en.bertha-dudde.org/

Autobiography of Bertha Dudde

At the request of many friends Bertha Dudde wrote the following biography in 1953:

I have been writing messages received through the inner Word since June 15, 1937. In answer to the many requests of my friends I will give you a picture of my earthly life, a short explanation of what I received spiritually, and my own feelings about all this.

I was born April 1, 1891, the second oldest daughter of an artist of Liegnitz in Silesia, today's Poland. I had a normally peaceful childhood, with six sisters in our parent’s home. I learned the cares of life at an early age. The desire to make money to help my parents made me learn the trade of a seamstress. As the financial needs of my parents continued, so did the burden, and in this way I made myself useful.

My parents belonged to different denominations. Father was a Protestant - Mother a Catholic. We children were brought up in the Catholic faith but never experienced pressure or force to follow the practices of the church so that each child in later years was able to pursue their own chosen course.

I myself was religious but could not accept the doctrine of the Catholic system although I respected the church. I could not represent something on the outside that my inner conscience had not accepted. So I did not continue to attend church, heard little preaching and had no knowledge of the Bible. I did not read any religious books or scientific literature and did not join any other group or religious sect.

Anyone knowing the Catholic teaching knows what a conscious struggle one finds himself in when he wants to release himself from it. I was not spared from this either. But the question as to what is the Truth and where it is to be found, remained.

Often when I prayed the Lord's Prayer I would beseech the Lord to allow me to find His kingdom. This prayer was answered in June 15, 1937, as I prayed quietly and waited for the inner voice. In this attitude I persisted often, for a wonderful peace came over me and thoughts which came to my heart, not my head, gave me comfort and strength.

Still I did not know that these thoughts were given to me until, in a strange dream I experienced something which later proved to be the Truth and caused me to write down these thoughts.

So on a certain day as I listened inwardly a stream of words came to me, which I wrote down. This was the first message I wrote which started like this: "In the beginning was the Word, 'a Te-Deum' to the Creator of Heaven and Earth."

Then came doubt, …. did you write this by yourself? In short, I have wrestled, prayed and gone through many struggles, but again and again the words came to me like a stream, a wisdom, which made me tremble. Then God Himself took away my doubts. He answered me and I acknowledged Him as our Father, in His Word. My faith grew, doubt diminished, and I received and wrote daily.

The contents of the writings were beyond my understanding. Phrases, which I had never heard of or read about, strange and scientific expressions and references continually came to me. Then came unheard of expressions of the Heavenly Father's Love giving refuge and providing enlightenment to all the questions of life.

The Words came to me in the following manner: After sincere prayer and a short period of composure I listened inwardly. Thoughts then followed coming to my mind, clearly, distinctly, and the words flowed smoothly always three or four, one after another, like writing a radio announcement or a weather report, slowly so that I could easily keep pace, writing line after line.

Now I write the words in shorthand as a dictation without having any constructive or intellectual part in it. I am in no way in a 'trance', nor do I even form the sentences, but it comes to me one word at a time, neither do I understand the context while I am writing the words down.

After days, sometimes weeks, I transcribe the shorthand writings into longhand without changing or correcting a syllable. Each dictation takes about half an hour. I must stress that this could not happen forcibly or in a state of ecstasy. It all takes place simply and consciously, without any excitement or influence of my own will. I can interrupt myself at any time and finish the sentence after hours or days without reading the previous writing the dictated words continue again.

My will is under no compulsion, all that I desire is to serve God and do what His will wants me to do.

I can truthfully say that I was led into this Truth, and these concepts were, in every respect, foreign to me. It was only after years that I found confirmation of what I received when I came to know the writings of Jacob Lorber. No one can imagine my joy when I discovered the literature of Jacob Lorber; ‘The Great Gospel of John’ and ‘The Youth of Christ’. Then I understood that other people were also given the Word of the Lord, that God had spoken to His children at all times and that God will continue to do this in His endless love and mercy.

I found in Lorber's writings the same as was given to me. I often could not understand the Word that came to me, but in His love the Heavenly Father gave me the explanation. How wonderful are the innumerable manifestations in which the Father displays His exceedingly great goodness.

It became clear to me that my limited education due to lack of money, and my lack of time to read good books or visit performances, became my advantage. I was now able to concentrate on my work from early morning to late at night, and each day I received that precious spiritual Word without knowing for whom I received it.

It is because of my ignorance of the Bible and the Catholic doctrine that I accepted the Word from above without resistance. In my experience, an earnest Catholic or Protestant whose knowledge is rooted in dogmatic theories is too much bound to dogma to accept and embrace divine revelations without resistance.

Still, there are scientists at several faculties who earnestly discuss these divine teachings with increasing interest. Their interest not only concerns the irrefutable explanation of the origin of matter and the possibility of its dissolution, but also the principle of the wrong teachings of different religions, systems and confessions. In the messages I received, these errors are recorded and everyone is urged to give instructions concerning these doctrinal errors whenever there is an opportunity. But everyone is free to take the Lord's Word to heart or not. But whoever understands the spirit in the Father's Word and does not act accordingly increases the distance between himself and the Father even more. When he does not follow the warning Words of love he puts himself inevitably under the law. He will also, in the same measure, lack in grace by disregarding God's commandment of love.

In God's grace people are led anew to the Gospel, which emphatically points out the purpose of man's being. For the merciful love of God seeks to save all who still can be saved before the turning point comes. And it will come. The end-time which seers and prophets have proclaimed is now here. According to the revelations given to me, the Lord does not differentiate between His children. ‘Come ye all to Me’ sounds His call and blessed is he who hears His call and follows Him. God loves His children. He wants to make them all happy, even when they do not want to know Him.

Recorded November 22, 1953

Bertha Dudde

Bertha Dudde was permitted to leave her earthly shell on September 18, 1965 to return to the Father’s heavenly house.

Conținut

1398 - Catastrofă. Predicție

1418 - Intervenția divină. Predicție.

1429 - Voința de răscumpărare.... Hărțuirea infernului....

1434 - "Și lumea va fi izbăvită de tot păcatul...."

Catastrofă. Predicție

B.D. 1398 from 28. aprilie 1940, taken from Book No. 23

Este necesară o atenție nemijlocită pentru a putea primi următoarea comunicare: Înțelepciunea divină a prevăzut un eveniment ale cărui efecte sunt monstruoase. Se pregătește deja o catastrofă pentru viitorul foarte apropiat, care nu poate fi nici oprită, nici slăbită de puterea pământească.

Nenumărate ființe spirituale vor intra în acțiune și vor provoca tulburări în interiorul Pământului prin ordin divin, Pământul se va despica și mase de apă vor izbucni, va avea loc o lucrare de distrugere de proporții catastrofale, iar acest lucru va aduce o nenorocire fără nume asupra omenirii care va fi afectată de ea. Iar acest lucru se va întâmpla într-un timp foarte scurt.

Pentru puțin timp, voi, oamenii, încă vă credeți puternici și în siguranță față de orice pericol; voi aveți în vedere doar evenimentele din lume din jurul vostru și vă credeți în siguranță și în afara oricărui pericol. Dar voi uitați că o Putere dictează peste tot ce este în Pământ, pe Pământ și deasupra lui. Și pentru că uitați de Cel care guvernează totul conform voinței Sale, El vă va vorbi prin intermediul forțelor naturii și va trebui să Îl ascultați, pentru că nu puteți scăpa de vocea Lui. Voi nu acordați atenție instrucțiunilor de sus, suferința Pământului nu vă schimbă modul de gândire, și totuși nu puteți acoperi vocea divină, pentru că este mai puternică decât tot zgomotul lumii.

De aceea, acest lucru vă este vestit înainte, ca să-l recunoașteți pe Domnul când va răsuna glasul Său. Deși lumea nu va vrea să audă nimic despre aceasta, va încerca să controleze marea nevoie pur pământească, dar va nega în mod constant acțiunea divină. Și mulți vor fi de acord cu această opinie și, astfel, vor vedea doar mizeria, dar nu vor recunoaște voința divină care, de dragul îmbunătățirii umanității, va renunța la întinderi întregi de pământ pentru distrugere.

Și aceasta va anunța timpul când o molimă nemeritată va lovi o țară și că acea țară intră într-o situație disperată, iar dacă salvarea pământească nu mai pare posibilă, Dumnezeu se va plasa pe Sine Însuși în mijloace și va ordona elementelor naturii să intervină în măsurile pământești. Și ceea ce se credea mare până atunci va deveni mic, pentru că va avea nevoie de forța și puterea sa pentru a ridica ceea ce este distrus. Va avea nevoie de oameni pentru a-și restaura propriul teren care, înainte înfloritor, acum zace pustiu și în paragină și are nevoie de mulți lucrători.

Și acesta va fi timpul în care omul se va preocupa de alte chestiuni decât până acum. Căci cine supraviețuiește în acest timp este cu adevărat în grațiile lui Dumnezeu. El a depus mărturie că s-a legat de Domnul, el și-a trimis gândurile la Tatăl Ceresc în cel mai mare necaz, iar Tatăl a ascultat rugăciunea unui om care L-a recunoscut și L-a găsit în cel mai mare necaz. Pentru că El trimite toate greutățile numai asupra omenirii, pentru ca aceasta să regăsească credința în Dumnezeu. Și astfel, El trebuie acum să ridice cu forța credința complet înfrântă, dovedind oamenilor omnipotența Sa și arătând lumii că El este Domnul Cerului și al Pământului.

Amin

Traducere realizată de Ion Chincea

Intervenția divină. Predicție.

B.D. 1418 from 14. mai 1940, taken from Book No. 23

Este o luptă zadarnică pe care lumea o duce una împotriva celeilalte, pentru că nu va ajunge la un rezultat satisfăcător. Domnul Cerului și al Pământului a hotărât că se va sfârși într-un mod diferit de cel pe care lumea îl speră. Dar acest sfârșit va fi de nedescris. Zgomotul luptei va fi acoperit de vocea lui Dumnezeu care răsună de Sus. Ea va provoca o confuzie incomensurabilă în rândul oamenilor, pentru că nicio poruncă umană nu va fi capabilă să o oprească și oamenii vor trebui să îndure fără putere mesajele Domnului. Și acum rămâne la latitudinea fiecărui individ să recunoască mâna lui Dumnezeu și să se supună ei sau să se răzvrătească împotriva destinului în cauză.

Căci gândurile omenirii vor fi îndreptate cu forța spre Dumnezeu, și binecuvântat este cel care găsește această cale și îl recunoaște pe Dumnezeu ca Autor al tuturor evenimentelor și se încredințează Lui și harului Său. Dar aceștia vor fi puțini, pentru că spiritul oamenilor este orbit, iluminismul lor modern i-a făcut să-și piardă credința într-o Ființă care determină totul pe Pământ și, în atitudinea lor exaltată, le este greu să găsească drumul înapoi la Dumnezeu, iar această aroganță spirituală este ruina lor.

Doar cine se simte mic și neputincios și cere ajutorul lui Dumnezeu își va păstra viața, fie că o predă și pe cea pământească. Dar cine crede că nu are nevoie de ajutorul lui Dumnezeu, și-a pierdut viața pământească și spirituală. Și dacă Dumnezeu îi lasă totuși viața pământească, acesta este doar un act de mare milă, pentru ca el să mai poată dobândi cunoștințe pe Pământ. Căci Domnul cunoaște inimile, El vede până în cele mai îndepărtate colțuri, El recunoaște orice emoție și nu lasă să piară ceea ce mai poate fi salvat. Și cine în mijlocul ororilor Îl cheamă pe Domnul în ajutor, în inima acestuia se va instala un calm minunat, el va recunoaște brusc că viața pământească este lipsită de valoare dacă nu este însoțită de o credință profundă, iar această cunoaștere îl va face să renunțe de bunăvoie la ceea ce înainte i se părea de dorit.

El se predă de bunăvoie Domnului și ia din mâna Lui, viața sau moartea. Cu toate acestea, el își predă trupul doar pentru a se trezi la viață în lumea de dincolo. Și astfel, plecarea sa din lume nu este ruină, ci înviere spre o viață mai bună. Voința divină ordonă fiecăruia locul său, El va lua din lume pe cel al cărui timp a ajuns la sfârșit și va da înapoi lumii pe cel a cărei schimbare pământească nu este încă încheiată. Pentru că nimic nu are loc la întâmplare, ci totul este determinat de înțelepciunea și iubirea lui Dumnezeu.

Dar cine nici atunci nu recunoaște mâna lui Dumnezeu, sufletul său este în mare pericol, căci nu există nici un mijloc de salvare pentru el. În timpul existenței sale pământești el a crescut la infinit distanța față de Dumnezeu și se străduiește din nou spre starea de izgonire, astfel că umblarea sa pe Pământ este complet inutilă, deoarece nu îl recunoaște pe Dumnezeu. Și de dragul acestor suflete, Dumnezeu lasă să răsune vocea Sa puternică. Dar dacă nici această chemare nu va fi ascultată, atunci soarta acestor suflete va fi doar damnarea veșnică.

Amin

Traducere realizată de Ion Chincea

Voința de răscumpărare .... Hărțuirea infernului ....

B.D. 1429 from 21. mai 1940, taken from Book No. 23

Voința de răscumpărare spirituală este forța motrice a unui mod de viață ordonat, conform voinței lui Dumnezeu, căci omul care își recunoaște starea de lipsă de libertate și dorește să se elibereze de ea va decide să intre și el în opoziție cu forța care îl ține legat. El face acum în mod conștient ceea ce nu corespunde voinței acestei forțe și viceversa, va intra din nou într-o relație de slujire cu Dumnezeu. Există o claritate categorică a gândirii în el, deoarece voința de răscumpărare spirituală atrage forța spirituală care acum clarifică gândirea ființei umane și astfel i se poate arăta clar calea pentru a deveni liber. Cu toate acestea, toate forțele auxiliare ale puterii malefice vor încerca și ele să oprească acest efort de ascensiune și vor folosi toate mijloacele pentru a face acest lucru, căci tot ceea ce scapă de ele înseamnă o reducere, o diminuare a puterii lor. Prin urmare, tot ceea ce este spiritual, care vrea să scape de ele, este acum asuprit de ființele din infern, iar această asuprire declanșează un sentiment de teamă, de îndoială și de suferință interioară. Forțele malefice intenționează astfel ca ființa umană să compenseze starea de asuprire prin gânduri lumești și prin împlinirea dorințelor lumești ..... Și atunci dușmanul va fi câștigat jocul, pentru că acum va lega din nou sufletul ființei umane și va fi din ce în ce mai greu să o elibereze de sub controlul său. Dacă însă copilul pământean își trimite gândurile în sus, într-o astfel de adversitate, cu voința fermă de a continua lupta împotriva acestei violențe, succesul va fi pe măsură, căci voința ființei umane va fi prețuită, iar puterea și harul divin îi vor fi împărtășite de o bună parte spirituală. Momentul de cotitură spirituală în viața pământească a ființei umane este întotdeauna momentul contactului cel mai intim cu Dumnezeu, pentru că acesta este și momentul în care intră în acțiune puterea spirituală bună. Din acel moment, ființa umană nu mai luptă singură împotriva dușmanului său cel mare, ci se poate aștepta la cel mai mare sprijin dacă voința sa s-a îndreptat spre Dumnezeu. Dar, de fiecare dată, ființa umană trebuie să țină cont de ostilitatea adversarului, care îi va pune în cale obstacole de tot felul pentru a-i împiedica sau îngreuna ascensiunea. Iar această influență inconfundabilă a puterii rele nu trebuie să lase să slăbească voința ființei umane de a se elibera. El are antidotul la îndemână .... rugăciunea sinceră către Dumnezeu pentru putere și har .... Căci Tatăl din Ceruri ascultă o astfel de rugăciune, pentru că iubirea pentru El și voința de unire cu El permite rugăciunii să urce până la El ...., căci dacă copilul cere ajutor de la Tatăl poate fi asigurat de orice ajutor ....

Amin

Traducere realizată de Ion Chincea

"Și lumea va fi izbăvită de tot păcatul ...."

B.D. 1434 from 24. mai 1940, taken from Book No. 23

Și lumea va fi izbăvită de tot păcatul .... Astfel, Domnul a vorbit o dată oamenilor, a vestit pe Răscumpărătorul, a promis oamenilor răscumpărarea din orice păcat. Iar Iisus Hristos a împlinit această promisiune prin suferința și moartea Sa pe cruce. Dar cum vede lumea, adică omenirea însăși, această răscumpărare? .... Domnul a făcut totul pentru a împlini această promisiune, dar ce trebuie să facă omul pentru a avea parte de promisiunea divină? .... El trebuie să aibă mai întâi voința de a se lăsa răscumpărat .... Astfel, recunoscându-L pe Hristos ca Fiu al lui Dumnezeu și Răscumpărător al lumii, trebuie să vrea să aparțină celor care au fost răscumpărați prin moartea Sa pe cruce. El trebuie să fie dispus să primească harurile actului de mântuire, care este: O voință care este întărită prin rugăciunea inimii și care permite ca totul să se realizeze, astfel încât să poată fi pus în acțiune. Anterior, voința era legată de puterea adversarului și nu existau mijloace de a se elibera de această putere, deoarece ființa umană era prea slabă pentru a rezista din cauza vinovăției sale de păcat. Iubirea divină s-a dat pe Sine pentru ca puterea adversarului să fie frântă, astfel încât voința ființei umane să devină atât de puternică pentru a scăpa de această putere. Astfel, puterea voinței trebuie mai întâi solicitată prin rugăciune .... Și în același timp, ființa umană trebuie să se transforme într-o ființă iubitoare, ceea ce, de asemenea, este posibil pentru ea doar prin lucrarea de iubire a Domnului ...... Căci păcatul se răscumpără doar prin iubire. Astfel, ființa umană care vrea să fie răscumpărată din păcat trebuie să stea în iubire, deci trebuie să fie pătrunsă, ca să zicem așa, de raza de iubire divină care l-a determinat pe Iisus Hristos să se sacrifice pentru vina de păcat a umanității. Ființa umană trebuie să afirme marea operă de milostenie, să recunoască iubirea lui Hristos și să dorească să poată face parte din cercul celor pentru care Domnul a murit pe cruce .... el trebuie să recunoască lucrarea de răscumpărare și să vrea să fie răscumpărat ....

De aceea, oricine apelează la mila lui Dumnezeu de dragul lui Iisus, care îl imploră pe Iisus ca mijlocitor între el și Dumnezeu pentru mijlocirea sa, pretinde harurile lucrării de răscumpărare .... Dacă cereți Tatălui în numele Meu, El vă va da .... De dragul Fiului Său, toată vina păcatului va fi ștearsă, de dragul Fiului Său, iertarea păcatelor este asigurată pentru toți oamenii. Așadar, oricine crede în Iisus Hristos, că El este Fiul lui Dumnezeu, Care a răscumpărat lumea de tot păcatul prin moartea Sa pe cruce, va fi și el răscumpărat prin credința lui ..... Căci acceptă harul pe care i-l oferă Însuși Răscumpărătorul, se lasă răscumpărat prin voința Lui ..... El afirmă lucrarea de răscumpărare, recunoaște iubirea divină copleșitoare, își recunoaște vina extrem de mare, își recunoaște nevrednicia și neputința de a se elibera de ea. Își ridică mâinile implorându-l pe Hristos și îi cere îndurare .... Și astfel el devine liber de orice vină .... Lucrarea de iubire a Mântuitorului pentru omenire poate fi apreciată în măreția ei doar atunci când ființa umană își imaginează atât deliciile cerești, cât și suferințele de nedescris din lumea de dincolo, deci atât starea de răscumpărare, cât și cea de izgonire .... atunci când își imaginează că doar iubirea Sa infinită l-a determinat pe Iisus să ia asupra Sa o durere de nedescris pentru a cruța durerea sufletelor din lumea de dincolo. Totuși, dacă iubirea Sa nu este recunoscută, dacă actul de mântuire al Domnului este pus la îndoială sau chiar contestat, ființa umană se exclude din cercul celor pe care Domnul i-a răscumpărat prin moartea Sa pe cruce. Căci dacă Domnul, în dragostea Sa, îi oferă cel mai delicios dar al harului și el îl respinge, este vina lui dacă suferința de nedescris se abate asupra lui în lumea de dincolo. Nici o ființă nu poate fi răscumpărată fără Iisus Hristos, căci voința era legată, adică în puterea lui Satana, atâta timp cât Hristos Însuși nu a eliberat această voință .... Soluția a avut loc prin moartea lui Hristos pe cruce. Domnul a murit pentru toți și astfel fiecare voință poate deveni liberă de puterea potrivnicului, dar fără răscumpărare puterea potrivnicului este atât de mare încât ființa umană singură nu va putea niciodată scăpa de ea ....

Amin

Traducere realizată de Ion Chincea