Nova Objava koju je primila Bertha Dudde

Objava Br. 2777 - 2932

Molimo vas obratite posebnu pažnju na činjenicu da su Božje Riječi koje su nam upućene ne-denominacijske.

Sadržaj ove publikacije ni u kom slučaju ne namjerava privući članove bilo koje Kršćanske vjerske pripadnosti, niti regrutirati članove u bilo koju drugu vjersku pripadnost.

Njena jedina svrha je učiniti današnju Božju Riječ... dostupnom svim ljudima.

Između 1937. i 1965., Berthi Dudde je bilo dozvoljeno na dnevnoj bazi primati i zabilježiti 9030 pojedinačnih Objava.

Objavljivanje Objava je omogućeno zahvaljujući aktivnoj podršci mnogih prijatelja Božje Nove Objave.

Neka ova Božja Riječ postane blagoslov mnogim ljudima. (Također vidi B.D. br. 4015)

Razdjeljivanje Objava je vrlo poželjno. Moraju se prosljeđivati jedino cjelovite i nepromijenjene Objave. (Također vidi B.D. br. 8899)

‘Tko ima Moje Zapovjedi i čuva ih, taj Me ljubi... i Ja ću ljubiti njega i njemu se očitovati...’ Ivan 14,21

Izdavač, Hans-Willi Schmitz

http://www.bertha-dudde.org/hr

Bertha Dudde – Autobiografija

Na zahtjev mnogih prijatelja, Bertha Dudde je 1953. napisala sljedeću biografiju:

Objave ‘Unutarnje Riječi’ dobijam i zapisujem od dana 15. Lipnja 1937. godine. Da bih ispunila želje mnogih svojih prijatelja, ja ću vam dati opis svoga zemaljskog života, kratko objašnjenje o onome što sam na duhovan način primila, kao i moje vlastite osjećaje o svemu tomu.

Rođena sam 1. Travnja 1891. godine u Liegnitzu u Šleziji, današnja Poljska, kao druga kći jednog umjetničkog slikara. Djetinjstvo sam proživjela skladno u svom roditeljskom domu uz svojih šest sestara. Egzistencijalne nevolje sam upoznala vrlo rano. Mojim roditeljima je trebao novac tako da sam svoju sklonost šivanju iskoristila ne bih li bila od koristi svojoj obitelji. No i pored toga, roditelji su imali novčanih problema, a time i brige, tako da sam se sve do nedavno trudila pomoći svojoj obitelji.

Moji roditelji su bili različitih vjeroispovijesti. Otac je bio protestant, a majka katolkinja. Mi djeca smo bili odgajani u katoličkoj vjeri, ali na nas nitko nije vršio pritisak ili nas pak prisiljavao da slijedimo crkvene običaje, tako da je kasnije svatko od nas mogao sam za sebe i u potpunoj slobodi odlučivati o svojoj vjerskoj pripadnosti.

Ja osobno sam bila religiozna, ali doktrinu katoličkog sustava nisam mogla prihvatiti, iako sam poštivala crkvu. Jednostavno nisam mogla na van zastupati nešto što moja unutrašnja savjest nije prihvaćala s potpunim uvjerenjem. Tako sam prestala odlaziti u crkvu, od propovijedi sam čula samo malo, i nisam imala nikakvo poznavanje Biblije. Nisam čitala nikakvu religijsku ili pak naučnu literaturu i nisam se priključila nekoj drugoj grupi ili religijskoj sekti.

Tko poznaje katolički oblik vjere, zna u kakve sve nevolje zapadne čovjek sa svojom savjesti ako je se želi osloboditi. Ja također od toga nisam bila pošteđena. Ali u meni je ostalo pitanje: što i gdje je ono što je ispravno (ili ‘što je Istina, i gdje je čovjek može pronaći?’).

Često bih, dok sam molila Molitvu Gospodnju (‘Oče Naš’), preklinjala Gospoda da mi dozvoli pronaći Njegovo kraljevstvo. Ova molitva se ispunila 15. lipnja 1937. godine. Molila sam se tiho i osluškivala svoju unutrašnjost – bila sam skroz mirna – u takvom stanju sam se često nalazila, jer me za vrijeme toga uvijek obuzimao čudesan mir, i misli koje su mi pritom dolazile – u predjelu srca, ne u glavi –pružale su mi utjehu i davale snagu.

Još nisam znala da su mi te misli bile ´dane´, sve dok u jednom čudnom snu nisam doživjela nešto, što se kasnije ispostavilo kao Istina, što me ponukalo zapisivati te `misli’.

Tako mi je jednog određenog dana, dok sam osluškivala svoju unutrašnjost, jasno i glasno došao niz riječi, koje sam zapisala. To je bila prva poruka koju sam zapisala i ona je započinjala ovako: ‘U početku bijaše Riječ! Te Deum (početna riječ himne ‘Te Deum laudamus’, tj. ‘Tebe Bože slavimo’) Stvoritelju Neba i Zemlje!’

A onda su se pojavile sumnje: ‘Jesi li to sama od sebe napisala?’ – Ukratko, hrvala sam se, molila se i vodila mnoge unutarnje borbe, ali uvijek su riječi iznova nadolazile poput rijeke, poput velikog toka mudrosti pred kojim sam drhtala. – A onda me Sam Bog oslobodio sumnji, On mi je odgovorio i prepoznala sam Njega u Njegovoj Riječi kao našeg Oca. Moja vjera je rasla, sumnje su postajale sve manje, a ja sam primala i zapisivala svakodnevno.

Sadržaj zapisanog je prelazio moje znanje. Izrazi, koje nisam nikad čula, ili pak o njima čitala, čudni pojmovi na stranom jeziku, naučni pojmovi kao i upute nezaustavljivo su mi pritjecali. A povrh svega, ljubavne izjave Oca Nebeskog kakve još nikad nisam čula, a koje, na kraju krajeva, daju utočište i objašnjavaju sva pitanja o našim životima i smislu našeg postojanja.

Te ‘Riječi’ mi dolaze na sljedeći način: nakon unutarnje molitve i kratke koncentracije, osluškujem prema unutra. Tamo se tada javljaju jasno izražene misli, a riječi, jedna po jedna, jasno teku – uvijek tri ili četiri odjednom, slično radijskom priopćenju ili meteorološkom izvještaju, i to polako tako da s lakoćom mogu pratiti i zapisivati jedan dio rečenice za drugim.

Riječi zapisujem stenografski, kao po diktatu, bez da mislima ili konstruktivno sudjelujem u tome. Pritom nisam ni u kakvom stanju transa; osim toga, ja ne oblikujem rečenice, nego mi riječi na izvjestan način priskaču, bez da za vrijeme pisanja obuhvaćam značenje zapisanog.

Danima poslije toga, ili čak tjednima, taj stenogram prenosim u čisti zapis, bez da ga prije toga pročitam, riječ po riječ, bez mijenjanja ili ´poboljšavanja´ jednog jedinog sloga, a ni u kojem slučaju ne obrađujući smisao rečenog niti ga stilizirajući. Trajanje jednog takvog diktata iznosi oko pola sata. Izričito bih naglasila da taj proces ne nastaje kao proizvod bilo kakvog pritiska, tj. prisile, niti se događa u ekstatičnom stanju. Sve se to događa trezveno i jednostavno, bez ikakvog uzbuđenja ili utjecaja moje vlastite volje. U bilo koje doba mogu prekinuti Objavu te je nakon deset sati ili dana usred prekinute rečenice jednostavno nastaviti. Bez da sam ranije mi dano pročitala, Objava mi ponovno biva tečno diktirana u pero.

Volja mi je, dakle, oslobođena od bilo kakve prisile – ono što ja želim, je služiti Bogu i činiti ono što Njegova Sveta Volja zahtijeva od mene.

Mogu u svoj Istini izjaviti da sam do ove Istine bila ‘vođena’, i da su mi pojmovi u potpunosti bili i morali biti strani. Tek godinama poslije pronašla sam potvrdu onog što sam primila, kada sam upoznala zapise štajerskog mistika Jakoba Lorbera. Nemoguće je pojmiti moju radost tijekom čitanja velikih Lorberovih djela, ‘Velikog Ivanovog Evanđelja’ i ‘Isusovog djetinjstva’. Tek tada sam doznala da je i drugim ljudima bila dana Riječ Gospodnja, da je Bog, Gospod, u svim razdobljima pričao Svojoj djeci i da će i ubuduće nastaviti pričati, jer beskrajna Očeva Ljubav i milost ni ne može drugačije.

U Lorberovim zapisima otkrila sam isto ono što je i meni bilo dano. Često nisam razumjela Riječ koja bi mi došla, međutim, Nebeski Otac mi je u Svojoj Ljubavi davao i objašnjenja. Bilo je i čudesnih događaja, koje je pojedinačno sada nemoguće navesti, ali koji svjedoče o nezamislivoj poniznosti i Očinskoj blagosti.

U nedostatku sveukupnog obrazovanja, uvijek sam se smatrala neispisanom stranicom. Nedostatak novca i vremena sprječavali su me da čitam dobre knjige kao i da posjećujem predavanja. Znala sam samo za naporan rad od ranog jutra do kasno uvečer. I pored toga sam svakodnevno primala slasne obroke duhovnog dobra, bez da sam uopće znala za koga sam to primala.

Baš moje nepoznavanje Biblije i katoličke doktrine mi je omogućilo da prihvatim Riječ Odozgor bez ikakva otpora. Moje iskustvo me uči da je ozbiljan katolik ili protestant, čije je znanje ukorijenjeno u dogmatskim teorijama, previše vezan za njihovu dogmu da bi prihvatio i prigrlio Božanske Objave bez otpora.

Međutim, ipak postoje naučnici na više fakulteta koji s pojačanim zanimanjem najozbiljnije raspravljaju o ovim Božanskim Učenjima. Ne samo da ih interesiraju neoboriva objašnjenja nastanka materije kao i njenog mogućeg razlaganja, već i nastanak pogrešnih učenja i raznih religijskih sustava i vjeroispovijesti.

U porukama koje sam primila pokazano je u čemu se sastoje te pogreške, i od svih se zahtijeva skretanje pozornosti na svako od tih pogrešnih učenja, kad god se za to pruži prilika.

Ali, svakome je ostavljeno na slobodu da prihvati ili pak ne prihvati u svoje srce Gospodnju Riječ. Ali onome koji je razumio Duh tih Očevih Riječi, a ne djeluje u skladu s njima, taj samo povećava razmak između sebe i našeg Oca Nebeskog. Kada ne slijedi riječi opomene Ljubavi, on se time neizbježno postavlja pod zakon. A u istoj toj mjeri, u kojoj ne bude poštovao Božje zapovijedi Ljubavi, izgubit će i Božju Milost.

Božjom milošću se ljudima iznova daje Evanđelje, i prilično ozbiljno im je skrenuta pozornost na svrhu i cilj ljudskog postojanja. Jer milostiva Ljubav Božja želi spasiti sve one koji se još mogu spasiti prije nego što dođe preokret – a on sigurno dolazi! Vrijeme koje su svi vidovnjaci i proroci svih vremena najavljivali – Posljednje vrijeme – sada je ovdje!

Prema mojim zapisima, Gospod ne pravi razliku među Svojom djecom – ‘Priđite Mi svi’ (Matej 11:28) – glasi Njegov poziv. Blago onome koji sluša Njegove Riječi i koji Ga slijedi. Bog ljubi Svoju djecu, On ih sve želi usrećiti – pa čak i ako ona ne žele znati išta o Njemu.

Zapisano: 22. 11. 1953

Potpisano: Bertha Dudde

Bertha Dudde je smjela napustiti svoju zemaljsku ljusku 18. Rujna 1965. da bi se vratila u Očevu nebesku kuću.

Sadržaj

2778 - KUŠNJA U OBLIKU SVJETOVNIH ZABAVA (RAZONODI)....

2788 - ODLUKA IZMEĐU DVA SVIJETA.... DUHOVNO GLEDANJE I SLUŠANJE....

2791 - ŽIVA VODA...

2795 - VOLJA ZA POTOMSTVOM.... DUŠE KOJE CEKAJU....

2800 - MISIONARI PO ZANIMANJU.... ŠKOLSKO ZNANJE....

2801 - ISUSOVO OBEĆANJE:„TRAŽITE NAJPRIJE KRALJEVSTVO BOŽJE....“

2802 - „DUH JE VOLJAN, ALI TIJELO JE SLABO...“

2806 - RAZUMSKO ISTRAŽIVANJE.... DJELOVANJE DUHA.... SRCE....

2807 - DUHOVNI PREOKRET....

2809 - U LJUBAV OBLIKOVANO SRCE KAO BOŽJE PREBIVALIŠTE...

2810 - MRŽNJA I NJENE POSLJEDICE…

2812 - MILOSTIVO VRIJEME KRAJA....

2815 - OZNAČAVANJE NEPRAVDE.... NEPOŠTIVANJE BOŽANSKIH ZAPOVIJEDI....

2817 - POSTANAK KRISTA ČOVJEKOM....

2818 - POSTANAK KRISTA COVJEKOM…

2819 - DUHOVNI NAPREDAK - STALNA BORBA I NASTOJANJE....

2829 - UVJETI ZA PRIMANJE BOŽANSKE RIJECI....

2830 - STAPANJE KROZ LJUBAV...

2833 - BOŽJI ZAHTJEVI ZA ČOVJEKA.... DOTOK SNAGE....

2834 - JEZIK PRIRODE – STVARANJE I STVORITELJ....

2837 - PROGONSTVO DUHOVNOG U NOVOM STVARANJU....

2842 - RAZDJELJIVANJE PRIMLJENOG DUHOVNOG DOBRA JE UVJET...

2845 - NOVO PROGONSTVO.... PRETHODNA SMRT, JOŠ UVIJEK MOGUĆNOST NAPREDOVANJA U ONOSTRANOM....

2853 - DJELA RAZARANJA.... NESPRIJEČENO IZRAŽAVANJE OSLOBOĐENE SNAGE....

2859 - „DOĐITE SVI K MENI...“ ISUSOVO OBEĆANJE....

2866 - DUHOVNO NAZADOVANJE... KRISTOVO UČENJE... DODACI (IZMJENE)...

2867 - ZAUZIMANJE I USLIŠENJE....

2868 - SNAGA ZAUZIMANJA....

2873 - UČENJE O RE-INKARNACIJI JE OBMANJUJUĆE.... ZAKON

2874 - OBMANE DUŠE.... TEK DEGENERACIJA DUŠE U ONOSTRANOM REZULTIRA U RE-INKRANACIJI.... DUHOVNA RADNA GRUPA

2875 - SVAKA RAZVOJNA FAZA JE JEDINSTVENA ZA VRIJEME PERIODA SPASENJA.... UTJELOVLJENJE SVJETLOSNIH BIĆA.... MISIJA – DIJETE BOŽJE

2879 - TOLERANCIJA I PONIZNOST....

2880 - PODSJETNIK DA SE LJUDI OBAVIJESTE O VJERSKOJ BORBI....

2881 - UTJELOVLJENJE SVJETLOSNIH BIĆA.... ZADATAK....

2882 - DIJETE-ŠTVO BOŽJE.... ŽESTOKA ISKUŠENJA....

2886 - KRISTOVO UČENJE LJUBAVI.... PRAVI PREDSTAVNICI.... VJERSKA BORBA....

2891 - VRIJEME TRAJANJA JEDNOG PERIODA OTKUPLJENJA....

2895 - KUŠNJE, UNUTARNJE BORBE.... ISPITI VOLJE…

2897 - RAZDVAJANJE DUHOVA.... POSLJEDNJI SUD....

2902 - MILOST DJELA OTKUPLJENJA.... OSNAŽENA VOLJA....

2904 - PROTIVNIKOVA MASKA.... - ‘POZNAT ĆETE IH PO NJIHOVIM PLODOVIMA....’ - (Matej 7:15-20)

2912 - RAZMIŠLJAJTE O SMRTI

2916 - ISPUNJAVANJE BOŽANSKIH ZAPOVIJEDI.... SVJETOVNE KUŠNJE....

2921 - PREOBRAZBA VANJSKE FORME..... NOVI RAZVOJNI PUT....

2927 - PROTIVNIKOVO NAPASTVOVANJE I ORUŽJE.....

2931a - BORBA PROTIV RADNIKA U VINOGRADU....

2932 - ZNAK ZA DJELOVANJE ZA BOGA I NJEGOVO KRALJEVSTVO....

KUŠNJA U OBLIKU SVJETOVNIH ZABAVA (RAZONODI) ....

B.D. 2778 from 18. lipanj 1943, taken from Book No. 37

Ne bi trebali misliti kako će vas protivnik mimoići čak ako i stremite k Bogu .... Njegov utjecaj je neograničen sve dok je volja ljudskog bića slaba. Jedino snažna volja mu može pružiti otpor kojeg on ne može nadvladati. Volja je uvijek odlučujuća u pogledu toga da li on zadobija kontrolu nad čovjekom. Ali ako volja slabi njegov utjecaj postaje ponovno snažniji, i kušnje prilaze osobi na najrazličitije načine. Iz tog razloga se on mora neprestano boriti, on mora neprestano apelirati za snagu i milost, za snaženje njegove volje, on mora neprestano biti na oprezu da ne bi podlijegao kušnjama zloga, on mora biti budan i moliti .... jer nagrada je vrijedna borbe .... Svijet i njegove privlačnosti stalno pristupaju ljudskom biću, to je neprijateljevo najučinkovitije sredstvo za prouzročiti propast ljudskog bića, jer sve što pripada svijetu razdvaja ljudsko biće od Boga. On ne može posjedovati Boga i svijet u isto vrijeme (Matej 6:24), on mora žrtvovati jedno ako želi zadobiti drugo. Svijet, međutim, jedino nudi obmanjujuća dobra koja su fantomi koji osobu čine samo privremeno sretnom i koji se raspadaju u ništavilo. Oni nemaju trajnu vrijednost ali ipak uništavaju duhovne vrijednosti, to jest, oni odvraćaju ljudsko biće od duhovnog stremljenja, a to je nazadovanje na razvojnom putu. Protivnik neprestano namjerava razdvojiti ljudsko biće od Boga, prema tome mu on opetovano pristupa u obliku svjetovne zabave/razonode. Tijelo ljudskog bića uživa u doživljajima ali duša zapada u poteškoće, jer u istoj mjeri u kojoj čovjek uživa svjetovna zadovoljstva duša mora biti uskraćena. Ako duša može postati snažnija od tijela onda će joj poći za rukom učiniti da se čovjek osjeća nezadovoljno; to su unutarnja opominjanja i upozorenja koja su čovjeku prenijeta kroz unutarnji glas, samo ako on na njih obrati pažnju. Onda će on dati sve od sebe da prevlada svoju naklonost k svijetu i sa povećanom odlučnošću ponovno težiti k duhovnosti. I ova odlučnost će mu također dati snagu i milost da ju bude sposoban postići.

Ali glas svijeta je često snažniji od unutarnjeg glasa, u tom slučaju će potonji postepeno iščezavati nesaslušan, čovjek će sebe bacati sve dublje i dublje u vrtlog svjetovnih užitaka, on želi uživati i zapliće se u mrežu laži neprijatelja, koji će čovjeka privezati k sebi sve čvršće nudeći mu zadovoljstva svijeta i čineći ga potpuno neprijemčivim za duhovna vlasništva. On je okovao njegovu volju i čovjek će otkriti kako je jako teško sebe osloboditi od njega, jer čovjek se najprije sam od svoje volje mora okrenuti od njega i žudjeti za Bogom prije nego snaga i milost mogu postati djelotvorni u njemu. I stoga čuvajte se svjetovnih kušnji! .... Imajte u vidu da će vam Božji protivnik opet i iznova prilaziti te da ga je jedino vaša volja u stanju protjerati. A kako bi ta volja postala dovoljno snažna, vi morate biti budni i moliti .... Obratite pažnju na opasnost koja neprestano vreba na vas u obliku svjetovnih kušnji, i neprestano potražujte snagu od Boga da im se oduprete, jer svaki pad je duhovno nazadovanje, a svako će vas nadvladavanje dovesti bliže k cilju. Što vam Bog nudi je neusporedivo više vrijedno i nikad ne može biti nadomješteno svjetovnim dobrima, svjetovnim zadovoljstvima, koja su numljena uzrokovati vaš pad .... Prema tome apelirajte Bogu za snagu i snaženje vaše volje tako da se možete oduprijeti svakoj kušnji.

AMEN

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel

ODLUKA IZMEĐU DVA SVIJETA .... DUHOVNO GLEDANJE I SLUŠANJE ....

B.D. 2788 from 26. lipanj 1943, taken from Book No. 37

Svaka svjetovna misao slabi sposobnost čovjeka da vidi duhovnim okom ili da čuje duhovnim ušima. I zato on mora uvijek nastojati osloboditi se od svijeta. On mora naučiti prezirati sve zemaljsko, samo da bi mogao nepodijeljeno težiti duhovnom savršenstvu. Jer, čim je on u stanju duhovno gledati, čim je njegovo uho u stanju čuti glas srca, poruke iz duhovnog kraljevstva, on će i duhovno sazrijevati, dok svijet njemu ne može ponuditi duhovna dobra, nego mu ih radije otima, budući mu on oduzima sposobnost za to. Dva su svijeta koja sebe žele približiti ljudima, a predstavnici svakog svijeta se trude sebe promicati (istaknuti). Volja čovjeka mora sama odlučiti u kojem svijetu on želi prebivati. Ove zemaljske užitke i mamljenja svijeta on vidi zemaljskim očima i osjeća tjelesnim osjetilima; blaga duhovnog svijeta mu se naprotiv, ne otkrivaju očigledno. Želi li on ova vidjeti, on najprije u sebi mora izgraditi sposobnost, koja za prvi preduvjet ima volju čovjeka. On se, bez obzira na zemaljski svijet, mora povući u unutarnji život, on mora svoja osjetila otvoriti za duhovni priljev, on mora osluškivati i uočavati ono što mu se prenosi iz duhovnog kraljevstva, i to će mu biti sve razumljivije i jasnije, što više se on odvaja od svijeta i suzbija žudnju za njim. Jer, samo jedno mu može biti ponuđeno .... jedan svijet mora biti žrtvovan, kako bi dospio u drugi svijet. Dok god čovjek još boravi na Zemlji, za njega je to borba, jer se zemaljski svijet uvijek iznova nameće (gura naprijed). Volja da pogleda u duhovno kraljevstvo, međutim čovjeku stalno privodi snagu da nadvlada zemaljski svijet, i sposobnost da duhovno vidi i čuje, raste iz sata u sat, ako je čovjek ozbiljno voljan ovim duhovnim kraljevstvom zamijeniti zemaljski svijet .... On se onda od njega lako može odvojiti, on u sebi čuje glas duhovnih bića koja govore, koja su samo organi Božanskog glasa, on vidi što njegovo tjelesno oko ne može vidjeti, i njegovo znanje se sve više obogaćuje. No, to je uvijek znanje koje je za svijet beznačajno, ali ljude treba i može potaknuti, da isto tako streme stanju koje im donosi dobra duhovnog kraljevstva. Sve duhovno mora on u sebi tražiti, sve svjetovno naprotiv nastoji, izvana naći pristup k njemu. I opet može duhovno tek onda biti posredovano čovjeku, kada ovaj isto tako ide naunutra, jer je on tek tada prijemčiv za njemu ponuđeno, dok on njega prethodno prima samo tjelesnim uhom, no ono za njega ostaje mrtvo, dok god ga on ne pusti da govori srcu. Ono što treba zadržati vrijednost za vječnost, čovjeku mora prići iz srca, jer su to strujanja iz duhovnog kraljevstva, koja se u srcu pojavljuju kao misli, i od čovjeka moraju biti svjesno uhvaćena (dohvaćena), kako bi sada u njemu mogla postati učinkovita.

AMEN

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel

ŽIVA VODA...

B.D. 2791 from 29. lipanj 1943, taken from Book No. 37

Božji dar trebate prihvatiti bez oklijevanja, i pustiti da djeluje na vas, jer to je Živa Voda, koja neprestano teče iz Božanskog Izvora, na kojoj se vi trebate okrijepiti i osnažiti. Jer, vi ćete ovu snagu uistinu trebati u nadolazećem vremenu. Sam Bog je u Svojoj Ljubavi vama otvorio Izvor, jer On zna za vašu nevolju i On zna što vama nedostaje. I, vi zaista ne trebate gladovati, čim je Njegova Očinska Ljubav okrenuta vama, kao Njegovoj djeci. A On vas opskrbljuje tjelesnom i duhovnom Hranom, ako vi samo žudite potonju, i otvorite svoja srca, tako da vam On ponudi Svoj dar. Na Njegovoj Očinskoj brizi, utemeljen je Njegov dar milosti, Njegova Riječ, Živa voda, a budući da je sada u Ljubavi pronuđena ljudima, ona također mora u čovjeku i zapaliti Ljubav, te ju pustiti da bukne do jasnog plamena, ona mora probuditi u život, odnosno, potaknuti na stalnu aktivnost, ona mora poput najbistrije vode, donijeti osvježenje i snaženje onome tko želi crpiti iz Prvobitnog Izvora... Ovaj Izvor također neće nikada presušiti, jer su Božja Ljubav i mudrost neiscrpni. No, onaj čije srce ne čezne za okrjepom i osnaženjem, neće pronaći Izvor, on njemu ostaje skriven, i on gubi neslućenu snagu. Čovjeku je zaista uvijek iznova davano znanje o tome da Božanska Ljubav za njega čuva spreman ovaj dar milosti, on je uvijek iznova doveden u blizinu Izvora iz kojeg istječe Živa Voda. No on nikada nije prisiljen na primanje onoga što mu se nudi kao Božanski dar milosti. Njegova potpuno slobodna volja je, da li će on i kako iskoristiti protok (struju) snage, njemu jedino kroz bližnje može biti ukazano da sebe učini dostojnim Božanske Ljubavi i milosrđa, tako da može biti preobilno opskrbljen tijekom svojega zemaljskog života. A, budući da volja samog čovjeka mora postati aktivna, tako malo ljudi dolazi u posjed najdragocjenijih darova, oni ostaju siromašni, tamo gdje bi mogli postati neizmjerno bogati, oni ostaju nemoćni (bez snage), tamo gdje im stoji na raspolaganju neslućena snaga, i oni ostaju neupućeni (neznalice), tamo gdje im prilazi najdublja mudrost, ako bi oni ovu žudjeli. Nedostatak volje određuje njihov duhovni razvoj, stoga njihov stupanj zrelosti, budući on sprječava da čovjek postane svjestan (znalac), budući se jedino iz Izvora iz Kojeg istječe Živa Voda, može crpiti najdublja mudrost. Znanje je međutim potrebno, da bi se stiglo do visine. Znanje zaista može biti stečeno kroz Ljubav-no djelovanje, no ako čovjek ne primi snagu od Boga, ako on nju ne dobavi iz Njegovog Božanskog Izvora milosti, on nije sposoban za Ljubav-no djelovanje. Ali, snaga mu prilaazi, ako je on voljan, dakle Bogu više ne suprotstavlja nikakav otpor. Otpor je međutim to, kada je zanemaren Njegov Dar milosti, ili se on otvoreno odbacuje, otpor je to, kada se čovjek ne otvori, kada on zatvori svoje srce, ako mu je donesena blizu Božanska Riječ, koja mu posreduje snagu u velikoj mjeri. Čovjek ne može biti uveden u znanje prisilno, pa mu ne može prići ni milost, ako on nju ne žudi ili joj suprotstavlja otpor. I čovjek će nemoćan prevaljivati zemaljski put, i njegova duša će gladovati, jer joj je uskraćena okrjepa na Izvoru Istine, jer joj nije pružena prava Hrana i pravo Piće, što je skrivila čovjekova volja. Ne postoji nikakav nadomjestak za dostavu milosti kroz Božansku Riječ; ne postoji nijedan izvor iz kojeg istječe ista (slična) Voda, koja ga budi u Život... Pa stoga također ne postoji nijedan put, koji vodi u visinu, ako ne prolazi pored Izvora Žive Vode... I, umorni zemaljski putnik (lutalac) treba obratiti pažnju na Izvor, on treba načiniti odmorište i sebe osnažiti za daljnje putovanje, on treba prikupiti novu snagu, i svoju dušu opskrbiti onim što ona treba... Jer nije tijelo važno na Zemlji, nego jedino duša, a ako je njoj uskraćena snaga, njen zemaljski put je daleko teži i uglavnom zaluta. Na Izvoru Božanske Ljubavi, ona međutim crpi novu snagu. Ona od Samog Boga prihvaća snagu, ona dolazi do spoznaje, i njeno stanje je puno svjetlosti, tako da ona sada jasno prepoznaje svoj zemaljski put, da vidi cilj pred očima, i puna nade (optimistično) ga može slijediti. A onome tko crpi iz Izvora Života, duševni napredak je zajamčen, budući je Bog Osobno (Taj) Koji nju povlači i vodi na pravi put prema vječnoj domovini... I zato Božanski Izvor milosti neće nikada presušti, uvijek i vječno će iz njega izvirati dragocjeni dar milosti, koji je nužno potreban da se stigne do vječnog života._>AMEN

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel

VOLJA ZA POTOMSTVOM .... DUŠE KOJE CEKAJU ....

B.D. 2795 from 3. srpanj 1943, taken from Book No. 37

Bezbrojne duše cekaju na utjelovljenje i zbog toga nove generacije moraju opet i iznova nastati. Ljudska bica moraju stalno biti radana tako da duše mogu okupirati njihova tijela tijekom njihova konacnog perioda razvoja na Zemlji. Otud je voljnost ljudi uvijek nužna za utjelovljenje duša, i istovremeno to je takoder cin ljubavi za neiskupljenu dušu ako joj ljudi ponude mogucnost za njezino konacno utjelovljenje na Zemlji. Jedino volja da se probudi novi život treba biti razlog za sjedinjenje izmedu muškarca i žene; bez ove je volje tjelesna funkcija, koja je jedino naumljena za budenje ljudskog života, nezakonski vršena. Mnogi su grijesi pocinjeni po ovom pitanju, to jest, Božanska volja nije uzeta u obzir, tijelo nije educirano da bi izvršilo svoj ispravan zadatak i naknadno mnoge duše cekaju uzalud i ne mogu se utjeloviti premda imaju stupanj razvoja koji im omogucava zemaljsko utjelovljenje. Ove duše ostaju blizu Zemlje i pokušavaju nagovoriti ljude da se sjedine, posebice ljude koji su u ljubavi, buduci ljubav mora biti motivirajuca sila za sjedinjenje da se stvori novi život. Ljubav izmedu dva ljudska bica je suštinska da bi se probudenoj duši tijekom njezinog kratkog vremena na Zemlji dala mogucnost ostvariti vrstu zrelosti koja ce rezultirati u njezinom ulasku u kraljevstvo svjetla. Sjedinjenje lišeno ljubavi osigurava mogucnost za utjelovljenje onih duša ciji su loši instinkti posebice snažni i koje se, kao rezultat, moraju znacajno boriti tijekom njihovog zemaljskog života da bi prevladali te instinkte ....

Ljudska volja za djecom je, medutim, uglavnom zbog ljubavi jednog spram drugog, i od velike je prednosti za dušu koja se utjelovljuje ako ova ljubav prevladava buduci iskra ljubavi uskace u novo-rodeno bice i ono može steci duhovnu zrelost na Zemlji puno brže. Unatoc tome, napor da se izbjegne potomstvo može biti štetan za duše koje su voljne utjeloviti se, utoliko što seksualnost ljudi nadodaje istim nagonjenjima u novom bicu cija duša se posljedicno mora neprestano boriti protiv njih tijekom svojega zemaljskog života. Duše koje se ne mogu utjeloviti unatoc tome ostaju u blizini ljudi i uznemiravaju ih, to jest, oni pokušavaju vršiti utjecaj na ljude da se sjedine u svrhu radanja. Razumljivo, u tom slucaju fizicke žudnje ce uvijek biti snažnije buduci duše jedino nastoje izvršiti utjecaj na ljude koji su slicnih sklonosti, oni jedino žele prenijeti fizicku požudu da bi dobile mogucnost za njihovo vlastito utjelovljenje. Posljedicno tome, ljudi koji se sjedine seksualno bez ljubavi snose ogromnu odgovornost buduci su okruženi dušama koje se hoce utjeloviti, i njihova požuda privlaci jednako naklonjene duše koje koriste te neobuzdane trenutke da okupiraju novo stvoreno bice koje sada zapocinje svoj zemaljski život kao ljudsko bice. I takve su duše uglavnom prevladavajuce buduci jedino nekoliko duša ulazi u život kao rezultat ljubavi i svjesne volje za potomcima. Iz ovog razloga ce ljudske generacije postati postojano manje duhovne buduci je malo ljubavi medu ljudima koji su takoder bili rodeni bez ljubavi.

AMEN

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel

MISIONARI PO ZANIMANJU .... ŠKOLSKO ZNANJE ....

B.D. 2800 from 6. srpanj 1943, taken from Book No. 37

Svaka misija na Zemlji, koja za cilj ima spašavanje svezanih duša, Bogu je mila i stoga i blagoslovljena od Njega, samo što i nastojanje onih koji su takvu misiju uzeli za životni cilj, mora biti širenje Čiste Istine. I zato se ne može podvrći tom poslu onaj koji sam nije u Istini. A opet je volja čovjeka presudna .... presudan je motiv (razlog-pokretač) koji ga nagoni na to da započne taj posao.

Dobra volja za služiti Bogu i privoditi Mu izgubljene duše, i osigurati će mu Čistu Istinu, koja ga osposobljava za to da na Zemlji bude spasiteljski aktivan. I stoga takvom jednom naumu mora prethoditi spoznaja vlastitog neznanja, koja ga potiče na to da se Bogu intimnije okrene i da Ga moli za prosvjetljenje duha. Tad je ispunjen prvi uvjet za zanimanje, koje mora biti nagon srca, a ne zanimanje u klasičnom smislu te riječi. No opasnost potonjega postoji ako čovjek vjeruje da je znalac, i to na osnovu školski zadobivenog znanja, koje ga međutim ne osposobljava za to da bude učiteljski aktivan, pošto on sam još ne spoznaje Istinu i stoga ju niti ne može širiti. I on onda bližnje nikada neće moći ispravno podučIti.

On im neće moći učiniti razumljivim svrhu i cilj zemaljskog života, jer on ne zna za pra-početak i krajnji cilj istoga, zašto mora proći preko Zemlje. On se strogo drži dogmatskih učenja, koje se opet školski prenose dalje, no ne potiču dušu na aktivnost niti u njoj mogu probuditi duh. Čovjek samo razumski prima znanje, koje međutim ne zadire u srce i stoga niti ne prouzrokuje preobrazbu duše, koja je pak neizbježna kako bi duša bila izbavljena iz svog ne-slobodnog stanja.

I po tome to školsko znanje nikada ne može biti dovoljno za misiju na Zemlji koja spašavanje zalutalih duša postavlja kao cilj .... pa je i razumljivo kako malo uspješno djeluju profesionalni misionari, ako ih na tu službu nije potakla najdublja poniznost spram Boga i najdublja Ljubav prema bližnjima .... jer samo ovi potonji su prave Božje sluge koje među drugim ljudima mogu djelovati na blagoslov. Pravo bogoslužje sastoji se jedino u tome da se pomogne spasiti ono što je proizašlo iz Boga i što se od Njega odvojilo, a od čega Vječna Ljubav nikada ne odustaje ....

A kad čovjek postavi ovaj životni zadatak i u spoznaji vlastitog neznanja žudi Božju podršku, služi Bogu, i tad će i svoj zadatak moći savjesno i uspješno izvršavati, svoju će misiju na Zemlji ispunjavati i pridonositi će izbavljanju svezanoga .... Nasuprot čega zanimanje sluge Božjega nije jamstvo za to da je on prije toga ispunio taj uvjet, i njemu se radi toga i oduzima sposobnost za to da druge ljude može naučavati u Istini, i posljedično tome je spasenje tih duša upitno, pošto samo Istina ljude može osloboditi, pošto je samo Čista Istina izbaviteljska ....

AMEN

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel

ISUSOVO OBEĆANJE:„TRAŽITE NAJPRIJE KRALJEVSTVO BOŽJE ....“

B.D. 2801 from 6. srpanj 1943, taken from Book No. 37

Čovjek samo malo treba za zemaljski život ako teži duhovnom Cilju, odnosno pazi jedino na svoju dušu. A za njegove zemaljske potrebe Bog skrbi dovoljno i ništa mu neće nedostajati, kako je Gospod obećao .... I stoga su nepotrebne zemaljske brige, ta zna Nebeski Otac kako je opskrbljeno Njegovo dijete i što mu je potrebno za njegovu fizičku dobrobit. A On mu daje na zemaljski i duhovni način, On ne čuva samo tijelo, nego također i duši daje ono što joj treba da sazrije za Vječnost. No, čovjek mora brigu o Spasenju duše pretpostaviti svemu, kako bi se moglo ispuniti Isusovo Obećanje: „Ne brinite što ćete jesti i piti, ni u što ćete se obući, nego tražite najprije Kraljevstvo Božje, sve ostalo će vam biti nadodano ....“ Ali ljudi ne poznaju druge brige osim onih za dobrobit tijela i obzirom da oni ne razmišljaju o svojoj duši, Bog im ostavlja njihove brige, jer ne obraćaju pažnju na Njega. I tako Se On također povlači. Oni bi trebali prepoznati jalovima njihove zemaljske težnje, i stoga im On često uzima ono što su mukotrpno ostvarili, pa oni žive u stalnoj brizi za njihovo tjelesno blagostanje, gdje bi mogli lako i bezbrižno proći kroz zemaljski život, kada bi htjeli slijediti drugi Cilj, koji istovremeno jamči njihove zemaljske potrebe. Ali ljudi nemaju vjeru, ne obraćaju pozornost na Božju Riječ, ne zanima ih Isusovo Obećanje; ne vjeruju u istinitost onoga što je Isus Krist podučavao na Zemlji, a time ne mogu ni ući u Blagoslov ovog Obećanja. I tako im ne može biti niti ponuđeno nikakvo drugo olakšanje i vlastitom krivnjom moraju voditi borbu za opstanak, kako će nevjera uvijek ljudima nanijeti štetu u tijelu i duši. Bog je stvorio čovjeka zbog zadatka, On ga je stvorio na način da mora uzeti u obzir svoje tijelo zbog održanja njegovog zemaljskog života. I ako sada on ispunja zadatak koji se sastoji u sazrijevanju njegove duše, on se nikako ne mora bojati da bi njegovo tijelo trebalo gladovati, također kada stavlja zemaljsku aktivnost iza svog duhovnog traženja, jer mu sada daje Sam Bog .... stavljajući mu na raspolaganje sve što čovjek treba za svakodnevni život. Kako bezbrižno bi čovječanstvo moglo hodati po Zemlji, ako bi ozbiljno pamtilo Božju Riječ i potom je željelo živjeti .... No, umjesto toga, briga ljudi se odnosi jedino na očuvanje tijela, i oni ne obraćaju pažnju na duhovne potrebe. Ali, tko teži Božjem Kraljevstvu, stalno stoji u Njegovoj skrbi, on dobiva sve što mu treba za život, neće nikada trebati gladovati, on se također ne mora bojati ako mu bude oduzeto sve što posjeduje, jer Bog zna o njegovim nevoljama i brigama i spreman je na pomoć u pravi čas. On ispituje vjeru Svoje djece i nastoji osnažiti one čija je vjera još slaba. I stoga se nikada neće naći u nevolji tijela onaj tko u sebi nosi Boga, tko je sjedinjen s Njime i gorljivo nastoji steći Božje Kraljevstvo. Bog će ga se u svako doba sjetiti i Njegova skrb će znati kako spriječiti da se čovjek nađe u fizičkim poteškoćama, onaj koji obraća pažnju na Isusovo Obećanje: „Tražite najprije Kraljevstvo Božje .... sve ostalo će vam se nadodati ....“.

AMEN

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel

„DUH JE VOLJAN, ALI TIJELO JE SLABO...“

B.D. 2802 from 7. srpanj 1943, taken from Book No. 37

Duh je voljan, ali tijelo je slabo .... budući tijelo još pripada snazi protivnoj Bogu, jer u sebi sklanja još mnogo duhovnih supstanci koje su nezrele, odnosno, nalaze se na početku njihovog višeg razvoja. A ove supstance su još previše u vlasti protivnika, guraju ga prema njemu, i nastoje sa sobom povući i dušu čovjeka. I tako duh u čovjeku vodi stalnu borbu sa svom nezrelom suštinom koja ga okružuje. Premda se duša odlučila za njega, ona se također još uvijek nalazi usred suštine kojoj je potrebno pročišćavanje, i ona će od nje biti stalno tlačena da se okrene svijetu, pod čime treba razumjeti ono što pogoduje, i stoga je ugodno, tijelu od mesa. Duša je vrlo često slaba i nije u stanju pružiti dovoljan otpor ovim žudnjama. A ona ipak mora nastojati nadvladati ovu nasuprotnu struju, mora se boriti sama sa sobom, mora svoju volju usmjeriti jedino na to što joj prenosi Duh, ona mora žuditi da Ga čuje, i odbiti svaku kušnju izvana, ne poklanjajući joj nikakvu pažnju, i jedino žuditi čuti glas Duha. Ona mora usrdno moliti za dostavu snage, i ne smije se umoriti, budući Bog dopušta sve ove kušnje kako bi osnažio volju i vjeru, tako da se on iskaže (dokaže) u većim preprekama koje mu pristupaju izvana. Čovjek se još bori protiv čisto tjelesnih žudnji i otpora, ali, doći će vrijeme, u kojem on mora odoljeti napadima izvana, u kojem se on mora dokazati pred svijetom, i u kojem se tijelo ne mora jedino odricati, nego također i preuzeti patnju na sebe, kako bi dao svijetu primjer snažne, nepokolebljive vjere .... Njemu će uvijek i neprestano biti dostavljana snaga, tako da njegova volja bude jaka .... A ova volja treba već biti osnažena kroz nadvladavanje manjih prepreka (otpora), duša treba jedino uvijek ostati u kontaktu sa Duhom u njoj, mora naučiti prezreti sve svjetovno, mora nedojmljena proći pokraj njega, i na nijedan način se ne zadržati od duhovnog nastojanja, slabost tijela treba biti pobijeđena, a posljedica će biti uvijek snažnija volja koja nadvladava sve što joj se suprotstavlja. Ali, ova snažna volja se ne može postići bez borbe, inače bi bila nezaslužena primljena milost koja čovjeka mora dovesti do zrelosti, bez da to bude nastojano od njega. Dostava Božje snage je uistinu takva milost, koja međutim mora uvijek iznova biti tražena, i tako će mu molitva za osnaženu volju dostaviti snagu i milost, njegova volja će ojačati, jer onda čovjek poziva Boga Osobno za Njegovu pomoć, i onda mu ona također izobilno stoji na raspolaganju. Molitva je također sredstvo borbe protiv kušnji neprijatelja, premda sama volja može biti tako oslabljena, da je on nesposoban moliti, budući i to uključuje volju, koja tada međutim također pronalazi podršku. Jedino se čovjek ne smije bezvoljno prepustiti kušnjama, zavođenjima svijeta; on ne smije postati tako slab da više nije u stanju moliti, on mora u svakoj nevolji duše naći utočište u molitvi, u Bogu, Koji ga onda zaista neće ostaviti bez pomoći. On mora obratiti pažnju na nježan glas Duha, koji će ga potaknuti na molitvu, da zazove Boga za snagu i milost .... Jedino onda će biti nadvladana svaka slabost tijela, on će postati jak u Duhu, i njegova volja će pobijediti svaki otpor.

AMEN

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel

RAZUMSKO ISTRAŽIVANJE .... DJELOVANJE DUHA .... SRCE ....

B.D. 2806 from 10. srpanj 1943, taken from Book No. 37

Nikada se ne može pristupiti duhovnom Kraljevstvu putem istraživanja, a još manje može biti znanje o duhovnim stvarima stečeno učenjem. I ovo je utemeljeno na činjenici da u ispitivanju duhovnog znanja i Istine srce mora biti aktivno, jer mu inače obje stvari ne mogu biti prenesene. Duhovno znanje nema nikakve veze sa svjetovnim znanjem, naprotiv, osoba s malo svjetovnog znanja bit će više prijemčiva za duhovno znanje, jer mu je ono objavljeno kroz glas Duha koji odzvanja samo u srcu i biva jednostavnije zamijećen, manje otpora mu se suprotstavlja kroz razumsko znanje koje se često protivi duhovnom znanju.

Razum je podložan svim utjecajima; kako dobronamjernim silama, tako i onim zlima što mu se nastoje nametnuti i radi toga je prepun znanja, koje ipak nije uvijek nužno istinito. Ljudsko znanje je ono što ispunjava njegove misli, koje je zadobio samo razumom. Međutim, jamstvo za Čistu Istinu nudi samo djelovanje Duha u čovjeku. Posljedično, Božanska mudrost ne dolazi izvana, već iznutra, iz srca, i zbog toga može biti samo pojmljiva kada čovjek zađe u samoga sebe.

Stoga, Istina mu se nikada ne primiče izvana, osim ako nositelj Istine nije bio podučen od Boga Osobno, tj. Duh Božji je postao živ u njemu. Bilo bi sada nepravedno htjeti negirati svakome svjetovnom istraživaču znanje o Istini, kao i obratno .... čovjek podučen od Duha Božjega može biti također u velikom svjetovnom znanju, ukoliko je prije svega težio duhovnom znanju i zbog toga ga Bog nagrađuje s duhovnim i sa zemaljskim znanjem. On (Bog)) dakle dozvoljava pristup samo mudrim bićima, kako duhovno tako također i zemaljski. No, on mora vrednovati duhovno znanje u odnosu na svoje bližnje, jer inače se ono ne može povećati, ako je duhovno znanje posljedica nezainteresirane ljubavi prema bližnjemu. Stoga, razumski istražitelj mora ujedno ispunjavati zapovijedi Ljubavi prema bližnjemu da bi prodro do spoznaje koja ne može biti stečena čistim razumom. Ljudi ovo ne žele prihvatiti, jer im je neshvatljivo da bi se misli rađale u srcu, da je onda razmišljanje, osjećanje i htjenje odlučujuće onoliko koliko se misli kreću u duhovnim predjelima.

Samo osoba čiji su osjećaji i volja dobri i plemeniti, onaj koji je sposoban ljubiti i želi ljubiti, može razmišljati u skladu sa Istinom, tj. slijedit će istinito razmišljanje. Jer njegove su misli vođene Duhom koji pak može djelovati samo u čovjeku koji je aktivan u Ljubavi. Duh čovjeka prima Istinu od Duha van sebe koji je zračenje Ljubavi Božje, Koji zna sve jer je Božanski, dok čovjek koji živi bez Ljubavi ne može biti dio toga zračenja od Boga i njegove misli su jednostavno samo prijenosi nepoznatih sila, jedva dotiču duhovne predjele, ili funkcioniranje misaonog organa mozga, gdje se razjašnjavaju samo zemaljska pitanja. I takvi rezultati mogu i bit će uvijek pobijeni, jer takav čovjek može uvijek pogriješiti. Ljubav i Istina ne mogu biti razdvojeni, jer su oboje Božanski i zbog toga nezamislivi jedan bez drugoga. Ljubav čini dio srca, posljedično Istina se može izroditi samo u srcu, mora biti shvaćena i također prepoznata od srca kao Istina, zatim prihvaćena i razumski razmatrana da bi tako ostala misaono vlasništvo čovjeka.

Međutim, razumski čovjek se zaluđuje, traži i istražuje ne bi li sve razložio, u tome njegovo srce ostaje nijemo i bezosjećajno, dokle god nije aktivan u Ljubavi .... i onda dođe do zaključaka koji su potpuno pogrešni; ali ih nastoji razumski prikazati rješenjima koja su lažna. Uvjeren je u ispravnost svojih zaključivanja, da bi u njih ponovno sumnjao kada je neki drugi razumski istraživač došao do drugih rezultata i smatra iznova samo ove točnima.

Duh Božji međutim, pruža jednostavna objašnjenja i jasno shvatljiva, koja su za čovjeka toliko prosvjetljujuća kada je on u Ljubavi. Ne poznaje dvojbe, jer njegovo srce, njegovo biće koje je sposobno ljubiti, osigurava mu moć spoznavanja i zbog toga su mu tumačenja Božanskog Duha razumljiva i ujedno vjerodostojna. On zna da hoda u Istini, zna također da ta Istina nikada ne može biti opovrgnuta, da ostaje uvijek i zauvijek ista, jer Istina od Boga je vječno nepromjenjiva, baš kao i Bog kao Davatelj Istine, Koji ostaje nepromjenjiv u vječnosti.

AMEN

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel

DUHOVNI PREOKRET ....

B.D. 2807 from 10. srpanj 1943, taken from Book No. 37

Kad se čovječanstvo nalazi pred duhovnim preokretom, to je uvijek vrijeme ogromnih promjena, koje duhovno i zemaljski vode u kaos, što na koncu završava potpunim razaranjem. Jer, duhovna preobrazba čovječanstva nije više za očekivati kad se je čovječanstvo jednom našlo u takvom jednom kaosu gdje više nije sposobno spoznati Boga. Stoga Bog mora sprovesti potpunu preobrazbu, što se dakle može nazvati duhovnim preokretom, jer tada stari vremenski period Zemlje dolazi do Kraja a započinje jedan novi, što znači, jedan razvojni period nadomješta drugoga.

No ljudi vreruju u duhovnu preobrazbu unutar čovječanstva sadašnjeg razvojnog perioda ..... ali potpuno je uzaludno vjerovati da će se čovječanstvo koje je tako udaljeno od Boga samo od sebe opet okrenuti Bogu, pošto je potpuno bez Ljubavi i time Boga više ne prepoznaje. Rezultat toga je to da razvoj ljudi prema gore nije više za očekivati, oni više ne ostaju na istom stupnju razvoja nego još nazaduju u razvoju, a to neosporno mora dovesti do poptunog raspada, kako duhovno tako i zemaljski. Posljedica toga je dakle nezamislivi kaos i Božja intervencija, razgradnja onoga što više ne napreduje prema gore.

Stara Zemlja mora biti preoblikovana a s njom i ono što je vezano u formu i što je u zadnjoj probi zemaljskog života podbacilo ..... Mora nastupiti duhovni preokret, mora doći kraj ne-duhovnom stanju i mora doći do razdvajanja između Bogu-naklonjenih od ljudi potpuno lišenih Duha, kako prvi ne bi pali kao žrtve potonjima. Taj trenutak nije više daleko, jer povećavajuća neljubavnost ljudi sama to privlači, a kad razuman čovjek prepozna neljubav, biti će mu i razumljivo da se Bog sve više mora udaljiti od ljudi, pošto je Njegova suština Ljubav. A pošto je Ljubav izvorna supstanca Stvaranja, ono mora propasti ako Bog iz nje povuče Svoju Ljubav.

Rijetki ljudi čija srca se još nisu potpuno ohladila još spriječavaju taj događaj, no duhovno proljeće nije za očekivati i posljedično tome nema više puno vremena do Kraja ovog neduhovnog svijeta. Duhovni preokret je preoblikovanje stare Zemlje u novu, duhovni preokret je eliminiranje neduhovnih ljudi i vrijeme najdubljeg mira, koji onda na novoj Zemlji slijedi vremenu mizerije na staroj Zemlji. No duhovni preokret može doći jedino onda kada je ljudska rasa sadašnjeg vremena koja je potpuno lišena duha odstranjena i ne može više tlačiti one rijetke ljude koji Boga spoznaju i priznaju, a onda je na Zemlji ljudski rod koji je intimno povezan s Bogom, ljudski rod koji Mu služi i kojemu je Ljubav prvi zakon, koji ispunjava Njegovu Volju, i ne krši božanski Red, koji dakle vodi život u miru i sreći, koji je aktivan konstruktivno i ne zna za patnju i mizeriju .....

To je vrijeme koje je potpuno drugačine od vremena prije toga ..... No to vrijeme duhovnog preokreta nikako ne može biti dano ljudima stare Zemlje, jer oni se ne mjenjaju (razvijaju) prema gore nakon što su duhovno propali toliko puno da se sva Ljubav među njima ohladila. Nema duhovnog procvata među tim ljudima koje niti potrebitost niti mizerija ne pokreće na drugačije, Bogu naklonjeno razmišljanje ..... Može se primjetiti samo neprestano nazadovanje, kojemu duhovno i zemaljski slijedi kaos, što jedino može biti dokončano putem potpunog razaranja svega onoga što u sebi sadrži nezrelo duhovno.

Ali ni čovječanstvu ne može više biti dan dugi rok, jer se ono ne zadržava na istom niskom stupnju, nego sve više tone i posljedica toga mora biti neizbježna katastrofa, jer sve veća udaljenost od Boga određuje čak i trenutak uništenja, budući da to predstavlja rastuću neljubavnost a ona opet povlačenje Božanske snage Ljubavi bez koje ništa ne može opstati ..... A po ponašanju degeneriranog čovječanstva može se prepoznati i njegovo nisko stanje ..... A po njemu se može viditi da je sve bliže vrijeme koje predstavlja kraj čovječanstva ..... Počelo je vrijeme Kraja, i neće trajati više dugo, jer istekao je dozvoljeni rok koji je Bog dao duhovnom za izbavljenje ..... Došao je kraj jednog perioda spasenja, a početak novog perioda spasenja znači vrijeme duhovnog preokreta .....

AMEN

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel

U LJUBAV OBLIKOVANO SRCE KAO BOŽJE PREBIVALIŠTE...

B.D. 2809 from 11. srpanj 1943, taken from Book No. 37

Sam Bog uzima prebivalište u srcu čovjeka koji je sebe oblikovao u Ljubav, i tako se s Njim vjenčava... budući da Ljubav vodi do sjedinjenja s Bogom; kroz Ljubav se čovjek usklađuje s vječnim Božanstvom, i on je postigao svoj cilj, koji vam je bio postavljen za zemaljski život. I tako je čovjek sada prisno i duboko povezan s Bogom, njegov put na Zemlji je još samo neprestano Ljubav-no djelovanje, jer sada Bog Sam djeluje u njemu, a Njegovo djelovanje je Ljubav... I onda je njegova duša zrela za vječnost, a ako Bog još uvijek ostavlja čovjeka na Zemlji, to je jedino zbog bližnjih koji u njegovom načinu života sebi trebaju uzeti primjer, tako da se i oni sami predaju Bogu u služećoj Ljubavi, i traže sjedinjenje s Njim. U dobro oblikovanom srcu Bog Sam može uzeti prebivalište, On u svoj punini može ispuniti srce čovjeka Svojom milošću i Ljubavlju, On se može izraziti kroz njegova usta i prebivati među ljudima koji su dobre volje. Jer sada će On stalno njima govoriti kroz Svoj alat, kroz zemaljsko dijete koje je postalo Ljubav, koje čuje Njegovu Riječ i posreduje ju onima koji je žele čuti. A čim On Osobno govori ljudima, On će također biti prepoznat u Riječi... Ona će prodirati u srca bližnjih, budući im je pružena u Ljubavi, jer Bog Osobno govori kroz one ljude koji su kroz Ljubav-no djelovanje s Njime sjedinjeni. Sam čovjek će biti blažen, unutarnji mir će ga usrećiti, on će se stalno osjećati okružen Božanskom skrbi; njega će mimoilaziti patnja i nevolja, i jedino će ga Ljubav za bližnje činiti da pati, čim im on ne može donijeti pomoć. I opet je to Božanski glas koji im iz njega govori, te budi Ljubav i među bližnjima, koji se od Božanske Riječi oporavljaju (ozdravljaju), ako su oni bolesni u tijelu ili duši... koji dobavljaju snagu i okrjepu iz Riječi, koju im Božja Ljubav nudi kroz čovjeka. Čovjek čije je srce Bog Sam izabrao za prebivalište, treba se nazvati blaženim već na Zemlji. Jer on je prevladao Zemlju, iako on još na njoj prebiva. Njemu više ne nedostaje snaga, kada je on pritisnut (ometan) svijetom, on ima Boga u sebi, i u Njegovoj blizini se on osjeća snažno i nepobjedivo. On ne obraća pažnju na napade kroz svijet, jer on zna da mu se ništa ne događa bez Božje volje, koja je u njemu... On također nema nikakav strah od smrti, jer on zna da će bezbolno preći u vječnost, jer, tko živi u Bogu i ima Boga u sebi, neće upoznati užase smrti. On jedino čezne za tim da se oslobodi svojega tjelesnog omotača, i da gleda Boga licem u lice... on više ne žudi ništa od svijeta, te svoju sreću i svoj mir nalazi jedino u sjedinjenju s Bogom, s Onim Koji je Ljubav... on želi biti blizu Boga, i ne može ništa drugo nego stalno živjeti u Ljubavi, budući je Sama Ljubav u njemu, i moćno djeluje.

AMEN

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel

MRŽNJA I NJENE POSLJEDICE…

B.D. 2810 from 12. srpanj 1943, taken from Book No. 37

Demon mržnje truje cijeli svijet .... Ljudi sebe cine njemu podložnima. Mržnja medutim uništava, dok Ljubav naprotiv gradi, pa djelo razaranja na Zemlji uzima sve vece razmjere, što više bjesni mržnja medu ljudima. Ni Božje djelo uništenja nece donijeti kraj ovoj mržnji, nego ce tek pojedine ljude privesti k svijesti, i oni ce sada prepoznati, od koga su dopustili biti savladani. Zbog ove nekolicine, Bog se ocituje i pokazuje Svoju moc i Svoju snagu. Vecina medutim i dalje živi u mržnji, te se nastoji uvijek izboriti sredstvima koja rada mržnja, i mržnja se sve više raspaljuje. Jer, mržnja je povišena neljubaznost (nemilosrdnost, nedostatak Ljubavi), mržnja je najstrašnija osobina, buduci neizrecivo razorno djeluje, ne samo zemaljski, nego takoder i duhovno. Jer kroz nju ce sve plemenite pobude biti uništene, ili ozbiljno ugrožene. Covjek koji živi u mržnji, bit ce od demona bacan amo-tamo, njegovo nastojanje naviše je stalno ugroženo, buduci je on uvijek iznova odbacen unazad, cim se on dopušta zanositi mržnjom, buduci se uvijek iznova daje u vlast onoga, koji jedino mržnju i neljubaznost (nemilosrdnost, nedostatak Ljubavi) nastoji prenijeti na ljude. A njegova moc je velika nad takvim covjekom. I to veca sada, kada cijelo covjecanstvo živi u mržnji... Ovo mora znaciti duhovno nazadovanje, koje ima zastrašujuce posljedice, utoliko što ljudi voljno (poslušno) izvršavaju ono što im je sada naloženo od moci protivne Bogu, pune mržnje... da unište svaki posjed, kako bi naštetili bližnjemu. Božji protivnik se zalaže za to da, od Boga u stvaranju vezano duhovno, oslobodi otuda. Stoga je njegova namjera i nastojanje usmjerena jedino na to, da uništi ono, što je nastalo kroz Božju volju. Njegova volja i njegova moc, medutim, ne obuhvacaju djela Stvaranja, zbog cega on nastoji prenijeti svoju volju na ljude .... On u njih usaduje mržnju i kroz to ih potice da obavljaju ono što je njemu nemoguce... uništiti Stvaranje .... Tako on, njemu podložne ljude, cini svojim pomocnicima, on u njih polaže sotonske misli, on u njima raspiruje mržnju, i tako ih potice da jedni drugima nanose najvecu štetu. Ljudi poslušno izvršavaju ono, na što ih nadahnjuje najveci neprijatelj njihovih duša .... Njihovi postupci uvijek iznova radaju mržnju, a mržnja uvijek nova djela razaranja .... Tako zatrovano covjecanstvo sve više ide prema propasti, jer ono teško pronalazi put povratka u Ljubavnu aktivnost.

AMEN

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel

MILOSTIVO VRIJEME KRAJA ....

B.D. 2812 from 15. srpanj 1943, taken from Book No. 37

Pa ipak ovo vrijeme Kraja mora biti nazvano milostivim vremenom (vremenom bogatim milošću), jer Bog na svaki način ljudima pomaže da pronađu put uvis, opet i opet iznova On dovodi Svoju Riječ blizu njih, On ih nastoji uvesti u Istinu, koja je jedina koja upravlja misli na pravi (ispravni) put. On nastoji učiniti ljudima razumljivim da zemaljski život žive zbog više svrhe, da ih navede da uspostave ispravan odnos s Njim. Sve ovo su milosti koje ljudima pritječu kroz Njegovu veliku Ljubav i milosrđe. A čovjek koji vjeruje će također biti iznimno opskrbljen, kako njima mogao uspješno odoljeti u posljednjoj vjerskoj borbi. On njima isto tako privodi iznimnu snagu u obliku Božanske Riječi, koju im On izravno prenosi, i koja će učvrstiti (osnažiti) vjernike u najtežem vremenu muke. Jer, On će biti među njima, i kroz vidljive pojave će Svoje ohrabriti i učiniti ih snažnima da se bore za Njega. Čak i ako može izgledati da je zemaljska nevolja tako velika, kao da je Bog napustio ljude .... On je njima bliži nego ikada .... On jedino čeka na njihov poziv, da može osnažiti njihove duše, čak i kada On tijelo izloži zemaljskoj patnji .... jer nije tijelo u opasnosti, nego jedino duša, a patnja kroz koju treba proći tijelo, služi samo pročišćavanju duše, koja će to Bogu zahvaljivati jednom u vječnosti. Gdje čovjek, kroz slabost njegove volje, sam ne donosi odluku, tamo ga Bog potiče da odluči, budući da On zna o slabosti volje čovjeka, i dolazi mu u pomoć, iako čovjek kao takav, još ne može prepoznati Njegovu pomoć. Toliki mnogi zemaljski životi su skraćeni, i stoga zahtijevaju povećana odgojna sredstva u ovom kratkom vremenu. I zbog toga je vrijeme tako nadasve teško (mučno), a ipak može biti od blagoslova za mnoge, koji bi bez patnje, nespašeni propali u bezdan (ponor) .... Vrijeme je milosti, premda i ogromne patnje, ali jedino kroz ovu, čovječanstvo još može biti promijenjeno, dok bi jedan bezbrižan život još povećao udaljenost od Boga, i više nikakav duhovni uspjeh ne bi dozrio. Ali, posljedice za ljude koji su zakazali u zemaljskom životu, su tako iznimno važne, daljnji put razvoja je toliko mučan i užasan, da patnje vremena Kraja treba nazvati neznatnima, jer su tek kratkoga vijeka obzirom na patnje kroz koje mora proći duhovno koje je podbacilo na Zemlji. I stoga patnja na Zemlji još treba biti sagledana kao milost, daje li ona ljudima još uvijek mogućnost uspostaviti vezu sa Bogom, i time biti u stanju od sebe odvratiti ono najgore .... obnovljeno prognanstvo u krutu formu, po isteku ovog perioda otkupljenja, što je, međutim, sudbina preostalog Bogu-protivnog duhovnoga, kojega ni nevolja i muka vremena Kraja, nije navela da pronađe put povratka Bogu. Njima je Božja milost prošla nezapažena, i sada također moraju na sebe uzeti posljedice .... Božje strpljenje, Ljubav i milosrđe je ogromno, ali izbavljenje duhovnoga je ozbiljan cilj. Međutim, Bog stoji uz duhovno sa svim pomoćnim sredstvima, On nastoji još uvijek spasiti duše koje nisu u potpunosti u vlasti protivnika, te stoga ljudima dostavlja milost na milost .... i potrebna je jedino njihova volja, da ova milost može postati učinkovita na njima, onda su čak i ogromne patnje vremena Kraja na blagoslov.

AMEN

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel

OZNAČAVANJE NEPRAVDE .... NEPOŠTIVANJE BOŽANSKIH ZAPOVIJEDI ....

B.D. 2815 from 18. srpanj 1943, taken from Book No. 37

Kad se radi o zastupanju Kristovog učenja, ne smijete se prepuštati kompromisima u nadolazećoj vjerskoj borbi. Morate jasno ići putem kojeg vam je Sam Bog propisao, morate ljudima propovijedati Ljubav i neprestano prakticirati Ljubav kako biste dali primjer onima koji bi trebali prihvatiti vaše učenje. Vi sami ne smijete odstupati od puta pravde ako od ljudi zahtijevate pravednost. Tako da ćete morati biti kritizirani za ono što nije u skladu sa Kristovim učenjem .... Vi ne smijete putem vaše šutnje davati odobravanje ako vidite da se jasno krše Božje zapovijedi; ljude morate jasno upozoravati na neispravnost njihovih postupaka i upirati u to da se toga ostave. Jer svijet više ne zna razlikovati pravo od krivoga, pošto su ljudi postali slijepi u duhu.

Oni drže za ispravno ono što im donosi korist, bez da pitaju da li njihovo postupanje šteti bližnjemu. A na taj način krše zapovijedi Ljubavi, i uvijek nanovo mora ih se upozoravati na to da nemaju pravo na Božju Ljubav dok god oni sami bližnjemu ne pružaju Ljubav. Ne smijete se bojati svijeta, nego morate govoriti otvoreno, kako bi ljudima došlo do svijesti Čije učenje zastupate. Jer nikada nećete moći živjeti u skladu sa Bogom i sa svijetom istovremeno, nikada ljudima nećete moći objaviti volju Boga ako se ne usudite napasti svijet ....

Svjetovni ljudi ne obraćaju pažnju na Božansku volju, i njima se zato mora predočiti njihovo krivo postupanje inače im se ne mogu približiti Božje zapovijedi. Vi ćete uvijek prepoznati što se protivi tim Božanskim zapovijedima .... a tad to morate i reći i sami se učiniti zastupnicima Božanskog učenja, morate se izjasniti za Njega, Koji jeste Sama Ljubav; one ljude koji zapovijedi više ne paze vi morate podsjetiti na zapovijedi Ljubavi, morate se zalagati otvoreno i bez rezerve za to da jedino ispunjavanje tih zapovijedi ljudima može donijeti blagoslov, dok međutim zanemarivanje duhovno i zemaljski predstavlja opasnost za čovječanstvo.

A što vrijedi za jednog čovjeka, mora važiti i za drugog, i nikome se ne smije dati za pravo da postupa ne-Ljubavno, čak i ako mu to donosi korist. Što jeste nepravda, mora se označiti kao nepravda, jer ono što je protiv Božanskih zapovijedi, to je nepravedno pred Bogom. No Božanske zapovijedi zahtijevaju Ljubav prema bližnjemu i time Ljubav prema Bogu. A Ljubav prema bližnjemu sastoji se u tome da mu se ne čini šteta tjelesno ili duševno, da mu se pruža pomoć ako mu je pomoć potrebna, da ga se štiti tamo gdje mu prijeti opasnost, bilo to duhovno ili tjelesno .... I svaki postupak koji je (tome) protivan nepravedan je i mora kao takav i biti predstavljen od strane onih koji su pozvani na to da šire Kristovo učenje Ljubavi. Tek tada služite Bogu, Koji vas treba kao Svoje instrumente, kako bi kroz vas mogao govoriti .... Vi se sami morate gnušati svake nepravde, kako biste bili pravi zastupnici Boga na Zemlji ....

AMEN

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel

POSTANAK KRISTA ČOVJEKOM ....

B.D. 2817 from 19. srpanj 1943, taken from Book No. 37

Ne postoji nijedan golemiji problem od postanka Krista čovjekom .... Ovaj problem neće moći biti riješen unatoč najboljoj volji i bliskosti (povezanosti) s Bogom, sve dok čovjek boravi na Zemlji. Golema je milost da Bog daje ljudima razjašnjenje na njima shvatljiv način, da im čini jasnim značenje djela otkupljenja, tako da ne prođu nedotaknuti najvećim djelom milosti .... ipak, sva ova razjašnjenja nisu dovoljna da učine pojmljivim postanak Boga čovjekom u Isusu, jer ovo je bio čin Božanske Ljubavi za kojeg ljudi još nemaju nikakvo mjerilo, jer ne poznaju kraljevstvo svjetla, i stoga ne mogu stvoriti nikakvu predodžbu, u koji nizak stupanj razvoja se utjelovilo vječno Božanstvo i kako stoga treba cijeniti ovo utjelovljenje. Postanak Krista čovjekom nadalje je čin milosti koji više ne može biti premašen najvećom Božjom Ljubavlju. On je dokaz najdubljeg uzimanja udjela i najveće spremnosti za pomoć, za koju je jedno biće sposobno, da u najvećoj nevolji usreći duhovno Njegovim prisustvom, da stupi u najmračniju sjenu kao najjasnije svjetlo i da kao najčišća Ljubav boravi u jednakom utjelovljenju među ljudima koji su postali bešćutni (lišeni Ljubavi, nemilosrdni). Ovo nije razumljivo ljudima budući oni, jer su sami nedovoljno sposobni ljubiti, ne mogu približno izmjeriti (procijeniti) Božju Ljubav; ona je njima neshvatljiva, jer oni ni ne znaju, što za Ljubav znači morati pored Sebe podnositi bešćutnost (odsustvo Ljubavi) .... jer Ljubav je nebeska i Božanska, dok je bešćutnost iz bezdana, te Božansko tako pored Sebe podnosi sotonsko .... Čistoća i svjetlo su bili pored grijeha i tame, moć i snaga pored nemoći i slabosti volje, Ljubav i dobrota pored mržnje ljudi kojima je Bog sišao u Isusu .... Ne samo da su ljudi bili slabi primjereno njihovom stupnju razvoja, nego je njihov Bogu-daleki život povukao za sobom ovu slabost, a to je značilo golemu duhovnu tamu, koja je bila razlog da se Bog utjelovio među ljudima, da je On Sebe zaodjenuo zemaljskim omotačem, da bi za ljude živio primjer života kojeg bi oni trebali voditi da bi Mu se približili .... On Sam je postao čovjekom i spustio se iz visine u ponor, On je Svoju puninu svjetla obavio formom koja je sama kao supstancu (tvar) imala još nezrelo duhovno, a nezreli vanjski oblik je još ometao Božansku Ljubav, koja se sklanjala u njoj, pri duhovnom djelovanju, te se prethodno, kroz volju čovjeka Isusa, tijelo moralo potpuno apsorbirati u Ljubav, prije nego je Božanska Ljubav mogla djelovati u njemu. A, čovjek Isus je morao izdržati ovaj ispit volje da bi sada djelovao i propovijedao u Bogu-jednakoj volji .... Tek sada je vječno Božanstvo moglo Sebe izraziti kroz Njega, Koji je ispunio sve uvjete, da bi se Ono Samo moglo otkriti (očitovati, prikazati) u Njemu, tako da je kroz Njega moglo govoriti ljudima, koji inače više nisu bili u stanju čuti Božanski glas, jer su bili potpuno udaljeni od Boga. Zbog toga je Bog došao na Zemlju, ljudima, jer Njegova Riječ više nije pronalazila pristup do njih, a On ih je iznova želio usrećiti Svojom Riječju .... I zato je On prihvatio ljudsku formu, da bi se osjećao kao čovjek, da bi djelovao kao čovjek, i stoga također da bi postigao duhovnu zrelost, tako da se Božja Ljubav nastani u Njemu i osposobi Ga za izvanredna djela. On je ljudima želio pokazati put prema gore (uvis), koji svaki čovjek treba proći da bi se suobličio (postao sličan) Njemu već na Zemlji.

AMEN

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel

POSTANAK KRISTA COVJEKOM…

B.D. 2818 from 20. srpanj 1943, taken from Book No. 37

Što više je covjecanstvo lišeno Duha, to teže ono takoder nalazi pravi put nazad, jer sada Božji protivnik ima nad njim veliku moc. A, u vrijeme Kristova silaska, covjecanstvo je stiglo do niskog stanja, da se bez Božanske pomoci nijedan covjek više nije mogao osloboditi ove moci, zbog cega je Bog Sam Sebe dostavio Svojemu protivniku, kako bi ga pobijedio snagom Svoje Ljubavi, i kako bi ljudima dao u ruke jedino sredstvo s kojim su se mogli otrgnuti iz njegove vlasti. Božji protivnik je imao iza sebe cijelo covjecanstvo. Bog u Isusu je stajao Sam naspram njega, a unatoc tome je bila dovoljna snaga Njegove Ljubavi da slomi njegovu moc, buduci je Ljubav nepobjediva, ona jedino treba biti ispravno primijenjena... ona se mora okrenuti nespašenome, ona mora biti Božanskog porijekla, odnosno... ona ne smije postati samoljublje, i okrenuti se stvarima koje su udio Božjeg protivnika. A ova prava Ljubav je zracila iz Isusa na svakog covjeka... tako je Isus osjecao najdublju milosrdnu Ljubav za trpece, od protivnika porobljeno, covjecanstvo, i On im je htio pomoci. Takva je Ljubav morala ljude odvratiti od Božjeg protivnika, i njega uciniti nemocnim, jer je Ljubav bila jaca od njega i njegove moci. Covjek kao takav, u tom stanju duha cijelog covjecanstva, više nije bio u stanju razviti takvu Ljubav. Tako je Sama vjecna Ljubav Sebe utjelovila u jednom covjeku, Koji je imao volju u Sebe prihvatiti vjecnu Ljubav, jer je imao volju izbaviti covjecanstvo... Ova volja ga je osposobila da u Sebe primi vjecnu Ljubav, buduci je Njegova volja bila uvijek okrenuta dobru. On se gnušao zla zbog zla, On je bio dobar iz najvece dubine srca, On nije tražio nikakvu korist, nije bio proracunat, nego Ga je jedino Ljubav za covjecanstvo pokretala u svem razmišljanju, htijenju i djelovanju. I tako je Sam Bog bio u Njemu u svoj punini, buduci je sve dobro Bog, svaka plemenita misao je Božje duhovno zracenje koje dolazi u skladu sa voljom covjeka... koja raste do najvece mudrosti i do sposobnosti da ostvari sve što covjek želi... Bog je Sebi Samome dao ljudski omotac, u kojem je On ljudima želio dati primjer za što su oni sposobni, ako na ispravan nacin koriste svoju volju .... On Sam je postao covjek, On Se lišio sve snage i moci, i hodao je kao covjek medu Svojim stvorenjima, Njegovo tijelo se potpuno prilagodilo zakonima prirode, kojima je covjek kao takav podvrgnut... ali je On poštovao jedno: On je njegovao Ljubav i time je privukao bližnje u djelokrug Božanskog Ljubavnog zracenja jer, što je dohvaceno od Njegove Ljubavi, sada je bilo dohvaceno i od Samoga Boga, Koji je djelovao u Njemu i kroz Njega. Bog je uzeo prebivalište u ljudskom omotacu, i On je ljude nastojao promijeniti živeci njima za primjer život, koji je za sadržaj imao Ljubav, da im pokaže snagu i moc Ljubavi, kojoj se moralo prignuti sve što je Bogu podloženo (što je pod Bogom), što takoder obavezuje i onoga, koji se ucinio Božjim protivnikom, kroz svoju ne-ljubav, (nemilosrdnost, okrutnost), i njegovu slobodnu volju .... Bog je postao covjekom iz Ljubavi za covjecanstvo, koje u najmracnijoj duhovnoj noci više nije nalazilo put prema Njemu, buduci je zanemarilo Ljubav, koja jedina vodi k Bogu, i nadvladava Božjeg protivnika.

AMEN

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel

DUHOVNI NAPREDAK - STALNA BORBA I NASTOJANJE ....

B.D. 2819 from 20. srpanj 1943, taken from Book No. 37

Svaki duhovni napredak mora se izboriti .... uvijek mora prethoditi prevladavanje sebe samoga, treba li duša sazrjeti i moći zabilježiti duhovni uspjeh. Stoga uvijek mora biti aktivna volja, čovjek neće biti prisiljen na to, nego on mora razmišljati i postupati u potpunoj slobodi volje .... I stoga će mu često biti otežano, tako da se njegova volja iskuša, na put će mu biti položene prepreke, pristupat će mu iskušenja svake vrste, kojima on može pružiti otpor jedino sa najiznimnijom snagom volje, i ako on to čini, onda neminovno napreduje naviše. Sudbina čovjeka na Zemlji je stoga stalna borba i samo-prevladavanje, jer drugačije on ne može stići naviše. Zemaljski život je ispit, u kojem se čovjek treba dokazati, i on će podbaciti ako se neprestano ne bori i ne nastoji. Jer, Bog želi u čovjeku zapaliti žudnju za Sobom, On ju želi kroz svaki otpor osnažiti, tako da čovjek uvijek više nastoji, i kroz to Mu se sve više približava. Nema napretka bez borbe, jer čak i čovjek voljan ljubiti, mora se protiv samoga sebe boriti, on mora suzbiti svako samoljublje, on mora sebi uskratiti ono što želi učiniti bližnjemu, i to je uvijek unutarnja borba, prije nego on dosegne stupanj savršenosti, koji mu omogućava da zaboravi sebe samoga. Dok god zemaljska materija okružuje čovjeka, on mora voditi borbu protiv ove, a to zahtjeva veliku snagu volje, sebe potpuno osloboditi od žudnje za njom, budući je tijelo još uvijek s njim pretijesno povezano. Čovjek koji stremi Bogu međutim, sve više zapostavlja materiju, i kada on bude postavljen pred izbor, odriče se laka srca, budući mu Bog pomaže u ovoj borbi, čim On vidi njegovu volju, stoga će borba biti to lakša, što čežnjivije čovjek stremi Bogu. Jer, sada će se i Ljubav u njemu aktivirati, a ona se mnogo radije odriče onoga što čovjeka priječi uvis. Tko ima Ljubav, već je prošao put borbe, i on je iz nje izišao kao pobjednik, duhovno je napredovao, i sada će njegov život biti lakši, jer on sada služi, i stoga se više ne treba boriti .... A, svako služenje u Ljubavi je duhovni napredak, svako služenje u Ljubavi je prevladavanje sebe samoga iz slobodne volje, čemu je prethodila borba, kada je čovjek bio u niskom stupnju zrelosti .... On se ne smije obeshrabriti, jer visoki cilj kruni njegovo gorljivo nastojanje. On mora uvijek promišljati na to, da on zbog ovog cilja hoda zemaljskim putem, i da je od njega zahtijevano samo jedno .... podlaganje Božjoj volji .... kojoj se on do sada opirao ....To zahtijeva prevladavanje i borbu, sve dok on ne postane Ljubav, i bez opiranja (oklijevanja) bude vršio Božju volju, sve dok on ne bude imao istu volju, i Bog mu Se kroz to približi.

AMEN

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel

UVJETI ZA PRIMANJE BOŽANSKE RIJECI ....

B.D. 2829 from 28. srpanj 1943, taken from Book No. 37

Prihvacanje Božanske Rijeci potrebuje neprestanu voljnost i radosnu predanost Bogu. To je zašto to jedino može biti ostvareno od strane ljudi sa ka Bogu orijentiranom voljom, koji streme živjeti Bogu-udovoljavajuci nacin života i koji postavljaju njihovo duhovno stremljenje iznad svega drugoga buduci oni žude biti sa Bogom i žele Mu služiti. Jer jedino žudnja za Njime omogucava ljudskom bicu cuti Božanski glas unutar sebe, žudnja za Njime mu izoštrava sluh i cini ga osjetljivim/prijemljivim za sve što dolazi od Boga. Božji dar je na raspolaganju svakom covjeku bez diskriminacije; unatoc tome, on sebe ne namece i prema tome ce biti prepoznat jedino od strane nekoga tko obraca pažnju i otvara njegova osjetila za duhovni priliv/strujanje, koji tako svjesno i sa pažnjom sluša unutar i tako takoder može primiti Božanski dar iz unutra. Božanski se dar pronalazi u srcu, to je blago koje jedino treba biti otkopano, i ne potrebuje nikakve zemaljske prakse kako bi se došlo u njegov posjed. On je unutar dohvata svakoga tko samo ucini napor da bi ga iznio na svjetlo .... Božja Ljubav Sebe nudi ljudima u Njegovoj Rijeci, i ljudska Ljubav mora prihvatiti Njegov dar, ljudsko srce mora stremiti spram Njega sa istom Ljubavlju kako bi onda bilo sposobno primiti Njegovu Rijeci kao spomen Njegove Ljubavi ....

Jer Rijec je znak Njegove Ljubavi koju On želi dati svim ljudima kroz osobu. Voljna i Ljubavlju ispunjena osoba mora postati most od Zemlje do onostranog, on mora spremno postaviti sebe na Njegovo raspolaganje, on mora ceznuti za Božjom Ljubavlju i na taj nacin uciniti njegovo srce prijemcivim za Samu Božansku Ljubav .... on mora žudjeti za sjedinjenjem sa Bogom i voljno pružiti njegovo uho Božanskom glasu koji jedino može otkriti sebe kroz takvu osobu. Jedino osoba koja pažljivo sluša može cuti; a covjek jedino sluša pažljivo ako vjeruje u Silu Koja Sebe ocituje u ime Ljubavi spram covjecanstva .... Primatelj mora vjerovati u Božju Ljubav, mudrost i svemoc, tako da ce on tražiti i pronaci u vjeri razlog za Božansku Rijec koja je dostavljena na Zemlju .... I on mora živjeti život Ljubavi, jer jedino Ljubav privlaci Vjecnu Ljubav blizu k njemu. Ljubav za njegova bližnja ljudska bica ga goni da predaje dalje primljenu Rijec, i svatko tko prihvati ovaj zadatak širenja Božanske Rijeci medu ljudima ce takoder uvijek biti obdaren od strane Boga i biti sposoban cuti Njegovu Rijec .... Božja volja njemu neprestano nudi predivne/zadivljujuce darove, On ce njemu otkriti Sebe i poduciti ga za zadatak koji je toliko izvanredno važan da Božja volja blagoslivlja svakoga tko sebe stavi na Njegovo raspolaganje kao radnik u Njegovom vinogradu.

AMEN

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel

STAPANJE KROZ LJUBAV...

B.D. 2830 from 29. srpanj 1943, taken from Book No. 37

Tko ima Ljubav, ima i Moj Duh, i tko je u Ljubavi aktivan, on će djelovanje Duha očigledno na sebi iskusiti. Jer, Ja sam prisutan tamo gdje je Ljubav. A Moje prisustvo je prepoznatljivo u tome da Ja govorim sa onim tko živi u Ljubavi, i njega usrećujem kroz Moju Riječ. Tako sam Ja Sam u Riječi u ljudima koji ispunjavaju zapovijed Ljubavi, kako sam Ja to obećao. Moja Riječ je Istina, i želite li vi ljudi na sebi samima iskusiti ispunjenje Mojega obećanja, onda vi morate živjeti u Ljubavi, vi morate držati Moje zapovijedi... Ja zaista ne polažem na vas veliki teret, a ni ne tražim od vas nešto neostvarivo, ipak od ovih zapovijedi vas Ja ne mogu osloboditi, želite li se vi sjediniti sa Mnom, želite li vi da Moj Duh bude živ u vama, i da Ja budem s vama u Riječi. Jedino Ljubav je sredstvo koje povezuje, koje vas neraskidivo udružuje sa Mnom. Tko živi u Ljubavi, ostaje sjedinjen sa Mnom do u svu vječnost. Ja sam s njime, gdjegod on bio, Moj Duh ga stalno i neprestano podučava, Moja Riječ mu svaki dan i svaki sat odjekuje, čim ju on žudi čuti, Moja snaga teče kroz njega, i stalno ga potiče da bude aktivan u Ljubavi, i tako on Meni pripada za svu vječnost... Jer, Ja Osobno sam Ljubav, i tko sebe oblikuje u Ljubav, isto tako je dio Mene, koji iznova teži svojemu ishodištu, i tako je postigao svoj duhovni cilj... biti iznova prisno povezan sa Mnom, kako bi mogao uroniti u Moj vječni plam Ljubavi. Spajanje svega duhovnog u Ljubavi je neusporedivo usrećujući proces, koji još ne može biti shvaćen od vas ljudi, dok god vi boravite na Zemlji. A unatoč tome se mora težiti ovom spajanju na Zemlji, čovjek mora nesvjestan posljedica težiti Meni, on mora sebe oblikovati u Ljubav, ne znajući o blaženstvu koje mu iz toga proizlazi u vječnosti. No, Ja mu već na Zemlji dopuštam osjetiti predokus, usrećujući ga Mojom Riječju, dokazom Mojega prisustva i Moje pregoleme Ljubavi za ljude. S ovom Riječju Ja nastojim osvojiti sve ljude. Okusiti blaženstvo primanja zahtijeva Ljubav-nu aktivnost, i svaki čovjek treba biti potaknut na to da dođe u posjed Moje Riječi. Treba li Moj Duh moći djelovati i u bližnjemu, onda on mora prakticirati Ljubav, a kroz to on privlači Mene Samoga sebi, čime budi duh u sebi u život, on oblikuje svoje srce Meni za prebivalište, i on Me čeka pun čežnje... I opet Ja mogu uzeti prebivalište u čovjeku i Sebe s njim spojiti... A ovo treba ostvariti Moja Riječ, da ljudi žude Moju blizinu, da slijede što Ja od njih tražim kroz Moju Riječ, da oni sebe oblikuju u Ljubav, da budu stalno aktivni u Ljubavi i tako ispunjavaju preduvjete koji za posljedicu imaju Moje stalno prisustvo. Nijednom čovjeku Ja ne uskraćujem sjediniti se sa Mnom, ali to uvijek pretpostavlja duboku nesebičnu Ljubav, ova nas međutim neraskidivo povezuje zajedno. Moj Duh Ljubavi prožima sve što se okrene Meni u Ljubavi, i potiče ga na uvijek življu Ljubav-nu aktivnost. A tko je povezan sa Mnom, on čuje Moju Riječ... i primjetna mu je Moja blizina, budući on nju osjeća kao blaženstvo u srcu, kao mir i stalnu čežnju za Mojim Ljubav-nim izrazom... kao žudnju za Mojom Riječi.

AMEN

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel

BOŽJI ZAHTJEVI ZA ČOVJEKA .... DOTOK SNAGE ....

B.D. 2833 from 1. kolovoz 1943, taken from Book No. 37

Zahtjevi, koje Bog stavlja pred ljude tijekom njihovog zemaljskog života, mogu vrlo lako biti ispunjeni, i ni jedan od njih ne prelazi ljudske mogućnosti. Bog od njega ne traži ništa nemoguće ili teško za ispuniti. Nemoguće za ispuniti mu se to čini tek onda kad on Boga više ne priznaje ili je pak načinom svog života Njemu vrlo dalek. Jer tada je taj način života upravo suprotan Božjim zahtjevima. Tako da dakle jedino treba biti uspostavljen ispravan odnos sa Bogom, da bi se došlo i u posjed snage, uz pomoć koje on onda ispunjava svoj životni zadatak .... vrši Božje zahtjeve, ispunjava zapovjedi Ljubavi prema Njemu i prema bližnjemu.

Sve, što čovjek započinje, jedan je izražaj Božanske snage, koja će mu uvijek pritjecati kad god ju treba i kad god putem priznavanja Boga sam sebe otvara struji te snage. Čini li on pak djela Ljubavi, u njemu je takoreći Sam Bog na djelu, tj. Njegov Duh potiče ga na to da izvodi ta djela, a tada čovjek nikada neće biti nemoćan, kad god on slijedi taj unutarnji poticaj. Unutarnje poticanje čovjeka, koji se trudi ispuniti volju Božju, takav je jedan izražaj Duha, i stoga se uvijek valja uskladiti sa tim unutarnjim poticajem .... Tada će on uvijek zahtjeve Boga ispuniti, jer što Duh u njemu želi, volja je Božja, dakle Njegov govor.

Što je čovjek voljniji, to prije on izlazi u susret tom zahtjevu i nikada ga ne nalazi za previše velikim ili nemogućim za ispuniti. Jer kad izvrši jedno djelo Ljubavi, već mu pritječe snaga za daljnje prakticiranje, postupati će sasvim prirodno, niti će se osjećati prisiljavan niti će to izvođenje doživljavati kao težak teret, njegov način života biti će skroz u skladu s Božjom voljom i stoga će mu njegov život i donositi uspjeh, koji jeste svrha i cilj njegovog utjelovljenja na Zemlji.

Bog zna za sva Stvorenja, On zna i za njihovu slabost volje, za njihovu nemoć i njihovu slabu otpornost .... tako da On Svoje zahtjeve postavlja u skladu sa svim tim nedostacima, i On sa Njegovom snagom vazda je spreman njih zasuti, samo ako je čovjek voljan podariti Mu svoju slobodnu volju .... tada mu sva sredstva i snage stoje na raspolaganju, tada će uvijek moći činiti ono što Bog od njega zahtijeva.

Slabosti više nema od onog trena kad čovjek zamoli za Božju pomoć; čovjek je jak, čim se u svojoj slabosti obrati Bogu pa čak i ako se često još osjeća slabo to je samo sredstvo koje Bog koristi kako bi postigao da se što prisnije i gorljivije moli, pošto snaga iz Boga može biti djelotvorna samo tamo gdje ju se iz najveće dubine srca žudi. Čovjek ne smije postati ravnodušan, mora ostati svjestan svog zadatka na Zemlji i neprestano se povjeravati Bogu, kako bi neprestano mogao ispuniti Božje zahtjeve, koji se sastoje samo u tome da se u aktivnoj Ljubavi prema bližnjemu dokaže Ljubav Bogu ....

AMEN

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel

JEZIK PRIRODE – STVARANJE I STVORITELJ ....

B.D. 2834 from 1. kolovoz 1943, taken from Book No. 37

Neka vam priroda govori .... ona oslikava neopisiva cudesna djela i neprestano vam otkriva Moju Ljubav i svemoc .... Slušajte i gledajte .... Gledajte u svako stvorenje i postanite svjesni Moje stvaralacke volje i Moje snage .... i Mene Osobno u svim Mojim djelima stvaranja. Vidite, kako jedinstveno prekrasne i raznolike su ove tvorevine i kako znacajno svaka ispunjava njezinu naumljenu svrhu i kako je svrha svakog stvaralackog djela ocuvanje cijelog stvaranja .... Dozvolite Mi da vam govorim Osobno kroz prirodu i slušajte Moj glas, onda cete prepoznati Moju svemoc, Ljubav i mudrost i pokloniti se pred njom, onda cete spoznati da ste najvece djelo stvaranja na Zemlji ucinjeno Mojom rukom i razumjeti koliko beskrajno više Ja brinem da ostanete unutar Mene .... Buduci je svako djelo stvaranja jedino došlo u postojanje poradi vas, ono je samo prethodni stadij iz kojeg ste se vi razvili u ono što ste sada, u slobodne, nezavisne tvorevine koje mogu postati beskrajno više nego su one to sada.

Promatrajte prirodu i vidite njezin razvoj, njezino napredovanje, koje može biti prepoznato u svim tvorevinama prirode. Najsicušnije bice je Moje djelo, najsitnija vlat trave je Moja misao koja je uzela oblik. I svako stvorenje je poslušno Mojoj volji, ono cini što Sam Mu dodijelio uciniti i opet služi ljudskom bicu omogucavajuci njegovo postojanje. Ništa nije bez svrhe i cilja, ništa se ne dogada bez Moje volje, sve je utemeljeno na Mojoj mudrosti i Ljubavi. Ako vam Moja mudrost ne bi bila ocigledna buduci ne poznajete odnos izmedu svih djela stvaranja onda prepoznajte Moju Ljubav, koja neprestano sebe izražava u cudima prirode.

Vidite kako sve oko vas raste i buja, kako sazrijeva i donosi plod, vidite, kako isti proces sebe ponavlja opet i iznova .... zbog vas .... da zaštiti vas ljudska bica i ocuva sve što je živo na Zemlji .... Ja Sam oblikovao nebrojene tvorevine najrazlicitijih velicina, najrazlicitijih oblika i namjena, i ako otvorite vaše oci i uši ništa vam ne izmice i Moja beskrajna Ljubav i mudrost vam moraju postati ocigledni .... Buduci Ja dajem tako da vi možete primiti, Ja stvaram tako da vi možete imati koristi iz toga, Ja održavam stvaranje i brinem se za njega tako da vaše srce može uživati u tome i vi prepoznate i priznate Mene .... Mene, Koji JESAM od vjecnosti a Cije postojanje vi dvojbite .... Ciju volju i bice želite iskljuciti i na Cije tvorevine vi gledate kao da su se same od sebe razvile.

Vi slijepo mimoilazite sva cuda stvaranja i ne razumijete jezik prirode, vi vidite stvaranje ali ne Stvoritelja unutar njega; doista, vi vidite ucinak ali ne uzrok, volju, koja je temelj svake tvorevine. Vi vjerujete za sebe kako ste puni mudrosti i sposobni otkriti porijeklo svih stvari ipak vaše znanje je krparija sve dok ne priznate Mene kao prvobitni izvor stvaranja. Ja vam se približavam u svakom djelu stvaranja, ono je izražaj Mene Samog, ono je misao koja je uzela oblik u skladu sa Mojom voljom; svaka prirodna tvorevina je dokaz Mojeg postojanja buduci ništa ne bi postojalo bez Mene, buduci je Moja volja jedina pozvala u postojanje ono što vidite i što vas okružuje. I ništa ne može postojati ili postati bez Moje volje, ništa ne može postojati ako to Moja volja i Moja mudrost ne odobre. Ali Moja volja, Moja Ljubav, Moja mudrost i Moja moc vas takoder moraju nauciti vjerovati u jedan Identitet, oni moraju uciniti da shvatite da oni pripadaju Bicu koje vam takoder želi govoriti kroz cuda prirode, koje želi biti blisko sjedinjeno sa vama pošto ste vi, buduci ste takoder Njegovo djelo stvaranja, jedini razlog za postanak svog stvaranja ....

Ja želim da postanete svjesni ali onda vi trebate slušati jezik stvaranja, glas koji izražava sebe u prirodi, vi trebate komunicirati sa Mnom, pravim Stvoriteljem svih stvari (smisao: Onime koji je sama unutarnja bitnost svih stvari; kome stvari pripadaju po samoj svojoj prirodi) ), i Ja cu odgovoriti na vaša pitanja i dati vam u skladu sa vašom voljom da tražite Istinu, pod uvjetom da priznate Mene kao davatelja Istine. Ja Sam vam blizu u svakom trenutku, cim Me vi želite cuti, cim pošaljete samo jednu misao prema gore do Mene. I prema tome vi Me trebate pronaci gdje god jeste, ali više vjerojatno ako Me tražite u samoci, gdje vas sve uokolo podsijeca na Stvoritelja, Cija volja je stvorila nebo i Zemlju, buduci je Njegova Ljubav odliucila dati (duhovnoj) ) suštini, koja se ranije bila odvojila od Njega, priliku da Mu se još jednom približi. I znanje o ovome treba biti dano vama ljudskim bicima, znanje o ovome vi sami trebate žudjeti, i prema tome bi vi trebali slušati jezik prirode jer kroz njega Ja govorim onima od vas koji Me žele cuti.

AMEN

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel

PROGONSTVO DUHOVNOG U NOVOM STVARANJU ....

B.D. 2837 from 4. kolovoz 1943, taken from Book No. 37

Stanje potpune ukočenosti sudbina je duhovnoga koje svoju posljednju probu zemaljskog života nije položilo i koje nanovo biva svezano u čvrstu formu, koje dakle razvojni put na Zemlji mora još jednom proživjeti. Božanska Ljubav od tog duhovnog se povlači, tako da ono više nije u dodiru sa zračenjem snage, i tada se hladi te postaje potpuno beživotno, bez snage i moći, tako da se opet mora nastaniti u mrtvoj materiji, koja mu je mučna ovojnica kroz beskrajno dugo vrijeme.

To je užasna promjena za duhovno, nazadovanje najteže vrste. Radi se o degradaciji iz stanja djelomičnog znanja u stanje najdubljeg neznanja i nesvjesti, jer njemu biva oduzeto sve što mu je pripadalo tijekom ranijeg beskrajno dugog zemaljskog puta. Putem njegove udaljenosti od Boga postalo je ne-snažno i ne-slobodno, tad mora podnijeti najtvrđu ovojnicu, i ne može se braniti protiv te promjene svoje vanjske forme; njegova volja ponovo je svezana tako da mora podnijeti sve što je Bog u Svojoj Mudrosti odlučio.

Ako duša napusti Zemlju prije nego je došlo do potpunog preoblikovanja Zemlje, njeno stanje nije beznadežno. Ona u onostranom može doći do spoznaje i može stremiti uvis, dok je nakon preoblikovanja zemljine površine onostrana mogućnost za uspon isključena, pošto je sve nesavršeno prije toga prognano u novo stvaranje, a duše ljudi koje nastanjuju ta stvaranja, prilikom svog odlaska postigle su stupanj savršenstva koji ih osposobljava za ulazak u kraljevstvo svjetla.

Dakle radi se o posebnom činu Milosti Božje ako čovjek još prije te preobrazbe od Boga bude opozvan iz zemaljskog života. Jer tim dušama na raspolaganju još stoje i onostrane mogućnosti za uspon, i njihova borba za savršenstvom nije toliko užasno teška kao borba onih stvorenja koja svezana u čvrstu formu, opet nannovo moraju započeti razvojni put na Zemlji. No raniji će radi toga još morati proživjeti teške borbe na Zemlji, kako bi postigli barem stupanj koji u onostranom ne daje da neprestano klize na dole i sami sebe učine nedostojnim Božje Ljubavi.

Jer te duše su tad u istoj opasnosti od potpunog ukrućivanja i završavanja u mrtvoj materiji, pošto tvrdoglavo odbijanje Ljubavi Božje kao posljedicu ima to stanje ..... naime otvrdnjivanje duhovne supstance, što je dakle istoznačno sa progonom duhovnog u novo stvaranje, u najčvršću formu ..... Jer, Ljubav Božja je istoznačna sa životom, a udaljavanje od Božanske Ljubavi je smrt ..... stanje slabosti i nesvjesti, stanje beživotnosti, u kojem stvorenje ostaje sve dok nije spremno da odustane od svog otpora, što za posljedicu ima prisvajanje Božanske Ljubavi, a tako dakle i popuštanje čvrstog pritiska oko sebe, što mu isto tako i donosi manje tešku (depresivnu) vanjsku formu, i tada opet započinje razvoj prema gore .....

AMEN

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel

RAZDJELJIVANJE PRIMLJENOG DUHOVNOG DOBRA JE UVJET...

B.D. 2842 from 8. kolovoz 1943, taken from Book No. 37

Darovi Duha moraju biti iskorišteni, trebaju li oni ispuniti svoju svrhu, i također primatelju osigurati daljnje darove. Jedino u razdjeljivanju primljenog duhovnog dobra, leži ovlaštenje da se primi novo dobro, inače to ostaje tek mrtvo dobro bez učinka na samog primatelja i bližnje. Duhovno dobro je dar Božje Ljubavi, ono treba probuditi Ljubav, i uvijek nanovo biti predano dalje u Ljubavi; ono je živa voda koja mora nezadrživo teći dalje, treba li iznova probuditi u život, u aktivnost u Ljubavi. Da bi mogao primiti duhovno dobro, čovjek mora biti Ljubav-no aktivan... Nuditi i razdjeljivati darove odozgor, čin je Ljubav-ne aktivnosti, čovjek promišlja o spasu duša koje još čame (skapavaju, pate) u tami, i njihova duhovna nevolja ga nagoni da im donese svjetlo... A onda duhovno dobro neće ostati bez učinka, kako na darivatelja, tako i na primatelja, dok naprotiv dar koji nije razdijeljen, gubi na snazi i učinku, te ni primatelj neće biti tako sretan, kada njegova Ljubav za bližnje oslabi. Božanski dar je tako dragocjen, da ne smije ostati zanemaren, a kada je u Ljubavi ponuđen nekom čovjeku, onda njegovo posjedovanje treba njega usrećiti, i on će u svojoj sreći također osjetiti poticaj da komunicira, da i drugima prenese Božanski dar. To treba njega potaknuti na gorljivu Ljubav-nu aktivnost... osvijetliti duhovno stanje bližnjih... to treba njega potaknuti da zrači sve više svjetla u tamu, a njegova žudnja za duhovnim darom će kroz to biti povećana, i učiniti ga radosnim i sretnim. Ljudi mogu biti iznimno bogati duhovnim blagom, sve dok ga oni ne zadržavaju za sebe, nego ga razdjeljuju i kroz to povećavaju njihovo bogatstvo. No, čim oni popuste u njihovoj Ljubav-noj aktivnosti, nastupa i zastoj u primanju darova odozgor, jer Bog daje i mjeri njima, kako oni sami mjere i voljni su davati. I zato duhovni dar može također ostati bez učinka na bližnje, jer oni ne čine nikakvu korist od toga, ukoliko sami ne žele razdjeljivati, čak i ako oni to priznaju, i oni sami su time blagotvorno dotaknuti. Ali, njihova Ljubav je manjkava (nesavršena), i njihova srca stoga nisu dobro tlo gdje sjeme može niknuti i donijeti plod. I zato se treba neprestano raditi sa darovima Duha koji ljudima pritječu odozgo. Tok se ne smije izgubiti u pijesku, darovi Duha trebaju posvuda biti primljeni otvorenim srcem, i razdijeljeni u Ljubavi, onda će se svatko moći okrijepiti vodom života, njegov Ljubav-ni duh će se zapaliti, i posljedica će biti stalna Ljubav-na aktivnost, koja opet jamči primanje novih darova Duha. I zato trebaju biti gorljivo aktivni svi oni kojima Božja Ljubav dostavlja dragocjeno dobro, oni trebaju neprekidno raditi i uvijek nastojati pridobiti nove duše, kojima donose njima pruženo svjetlo, tako da duhovna tama bude otklonjena, tako da ljudi na sebi samima osjete učinak onoga što im nudi Božja Ljubav.

AMEN

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel

NOVO PROGONSTVO .... PRETHODNA SMRT, JOŠ UVIJEK MOGUĆNOST NAPREDOVANJA U ONOSTRANOM ....

B.D. 2845 from 10. kolovoz 1943, taken from Book No. 37

Jedino nesavršeno duhovno mora još jednom prevaliti zemaljski put, (duhovno) koje se na Kraju Perioda Izbavljenja iskazalo kao potpuno Bogu-daleko, i stoga se ni u onostranom ne bi nikada razvilo naviše. I zato će već prije, smrt pretrpjeti još mnogi ljudi, kod kojih još postoji mogućnost višeg razvoja u onostranom, tako da ne pripadnu onima koji moraju doživjeti Kraj zemaljskog Perioda, i stoga novo progonstvo u čvrstu formu preoblikovane (novooblikovane) Zemlje. Međutim, u duhovnom kraljevstvu bi potonji pripadali najnižim sferama, a zatim bi se također još više udaljavali od Boga, tako da bi nakon nezamislivo dugo vremena također postali čvrsti oblik (forma), dakle za stvaranje novih materijalnih tvorevina bi iznova bila uzeta njihova duhovna supstanca, i tek bi nakon izuzetno dugog vremena mogli prevaliti svoj razvojni put na Zemlji. S jedne je strane duhovno koje se još ranije odvaja od Zemlje, u prednosti, u tome što se u onostranom može brže razvijati uvis nego na Zemlji, pod preduvjetom da pribavi volju za to, da dođe do spoznaje ili u posljednji čas prije smrti ili kroz trud svjetlosnih bića u onostranom. Ali, ako ne teži uvis i svoje neznanje zadrži u duhovnom kraljevstvu, te ustraje u odbijanju i opiranju, onda ono tone sve dublje, sve dok Bog u potpunosti ne povuče Svoj Duh Ljubavi od njega, i ne pusti duhovnom da iznova postane čvrst oblik (forma), što međutim zahtijeva mnogo duže vremensko razdoblje, prije nego li ovo duhovno iznova smije prevaliti put na Zemlji. Muke obnovljenog zemaljskog hoda od strane ljudi se ne mogu izmjeriti, inače bi im bilo lakše shvatiti zbog čega Zemljom ide toliko patnje, da još uvijek može biti utjecaja na nazor čovjeka, na njegovu volju i na njegov stav prema Bogu. No, to što mnogo ljudi kroz patnju još povećava udaljenost od Boga, leži na tome (je zbog toga) što oni hodaju u zabludi, što su slijepi u duhu, a ipak ne žele prihvatiti danje svjetlo, kada im je ponuđeno. Jasno izlaganje Istine bi moglo promijeniti njihovo razmišljanje, ali u najtamnijoj noći oni također još uvijek zatvaraju oči i ne primjećuju sjaj svjetla koji im omogućuje prepoznati put kojim bi oni trebali hodati. Ali, njima se ne može pomoći na nijedan drugi način, nego da im se približi (protumači) Istina .... I u onostranom ju oni moraju dobrovoljno prihvatiti, žele li koračati uvis. Njihova je volja vezana samo u čvrstom obliku (formi), tada duhovno nije samo odgovorno, nego se ono mora kretati prema Božjoj volji i postaje nešto slobodnije kada se ono izjasni spremnim za služenje. Zato su ljudi na Zemlji usprkos većoj zemaljskoj nevolji i muci, još uvijek u velikoj prednosti naspram vezanog duhovnog, budući je volja slobodna, i stoga otuda sama može stvoriti promjenu, čim čovjek samo ima žudnju da stane u Istini, da spozna istinito i da sazna .... Tada je pošteđen obnovljenog progonstva u čvrstu formu, iako je on sada prerano opozvan sa Zemlje. Jer, tada on može ući u duhovno kraljevstvo, gdje mu je sada ponuđena od njega žuđena Istina, i on stupa na put uzlaznog razvoja. A otuda će na kraju ovog zemaljskog perioda, na Zemlji biti još jedino u potpunosti Bugu-dalekih i nekolicina s Bogom-povezanih ljudi, i dogodit će se konačno razdvajanje .... Potonji će za vječnost pripadati Bogu, a prethodni će morati proći neizrecive muke u svezanoj volji .... s tvorevinama Nove Zemlje.

AMEN

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel

DJELA RAZARANJA .... NESPRIJEČENO IZRAŽAVANJE OSLOBOĐENE SNAGE ....

B.D. 2853 from 18. kolovoz 1943, taken from Book No. 37

Neuništivo je ono što je proizašlo iz Božanske snage. No, ukoliko sada ljudska volja ipak izvrši jedno djelo razaranja, onda je to samo neprepoznavanje Božanske snage, koja sada tako djeluje da Bog povlači (opoziva) vidljivo obilježje Njegove snage, ali ne i samu snagu, budući je ona nevidljiva i vječno nepromjenjiva. Volja čovjeka poduzima stalnu promjenu stvari koje ga okružuju. On dakle koristi izražaj Božje snage, vidljiva djela Stvaranja, kako bi ih preoblikovao prema vlastitoj volji, što je od Boga i dopušteno, jer slobodnoj volji čovjeka nije postavljeno nikakvo ograničenje, a što je Njemu i drago, ukoliko je svrha preoblikovanja dobrobit bližnjega, stoga je čovjek aktivan u služećoj Ljubavi. Nasuprot Božanskoj volji i Božanskom redu, međutim, aktivnost je čovjeka, koja svjedoči jedino volju za uništavanjem. Snaga koja je sada slobodna, nevidljivo, koje ima svoje porijeklo u Bogu, sada ne ostaje neaktivno, budući se snaga uvijek mora nekako izraziti. Ona više nije vezana omotačem, koji joj je nametnuo određenu aktivnost, nego je nesputana, i prema tome se može nesmetano razvijati. A onda ta nesmetana aktivnost iznova djeluje na ljude, ne samo na one koji su izvršili takva djela razaranja, nego na sve ljude, koji su u dosegu tih sila. Nadalje, i druge prirodne tvorevine bit će pogođene od razvijanja snage protivne određenju, tako da se u njima odvijaju promjene, koje su također usmjerene protivno Božjem redu. No, ono što je protiv Božanskog reda nije izgradnja, nego opet uništenje .... uništenje koje stoga, nije direktno, nego indirektno uzrokovano ljudskom voljom ....

Posljedično, čovjek mora odgovarati za svoju volju, kada je on skrivio ili odobrio djela uništenja, jer oslobođene snage također mogu napraviti veliko pustošenje. Sada opet mora stupiti u akciju Božja volja, koja ovim snagama iznova daje omotače, koji ih sprječavaju da se nesmetano razvijaju. No taj proces, zbog nesavršenog čovjeka, zahtijeva vrijeme razvoja, pa se ne može odjednom pojaviti novo-Stvaranje, što je Božjoj svemoći doista moguće, ali bi bilo nepovoljno za slobodu vjere i volju čovjeka. Stoga je potrebna izgrađujuća aktivnost čovjeka, kako bi ponovno mogle nastati stvari, koje odbjeglom duhovnom pružaju boravište. A jednako tako mora u prirodi s ljudske strane biti iznova stvorena mogućnost rasta, tek tada će se smanjiti kaos, spriječiti nepovoljni učinci snage, i iznova uspostaviti od Boga željeni red. Jer, čak i ako se zemaljske tvorevine rastvaraju (rastapaju), u njima sklonjena duhovna snaga je neuništiva, i uvijek iznova su potrebne materijalne tvorevine, a dok god je još nesavršena, mora biti vezana, jer nezrelo duhovno u slobodnom stanju zanemaruje Božanski red, i to mora završiti u kaosu.

AMEN

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel

„DOĐITE SVI K MENI...“ ISUSOVO OBEĆANJE ....

B.D. 2859 from 24. kolovoz 1943, taken from Book No. 37

Tražite snagu od Boga, ako ste umorni i opterećeni. On vam je dao i ovo obećanje, da će vas On obnoviti (odmoriti, osvježiti) ako uzmete utočište u Njemu, i sve svoje brige položite Njemu na srce. On je Utješitelj svih ožalošćenih, Otac sve siročadi, On je vaš Prijatelj i Brat i Pomagač u svakoj nevolji. „Dođite k Meni svi koji ste umorni i opterećeni, Ja ću vas osvježiti ....“ Njegove Riječi su utješne, ako samo duboko vjerujete. I u kakvoj god nevolji se nađete, znajte za Jednoga, Koji vam je pomaže nositi, Koji je uvijek spreman otkloniti vam ju, čim vi u Njega vjerujete. Za ljude bi zemaljski život bio mnogo lakši, ako bi se oni držali Isusova obećanja, ali njima skoro uvijek nedostaje vjera, inače bi Mu oni pouzdano iznosili sve brige, i željeli Njega moliti za pomoć. Kako malo vi iskorištavate snagu molitve, i kako malo vi koristite milost Božanskog obećanja. Sve što vas pritišće gubi na važnosti, čim vi to položite Njemu na srce, čim vam On to pomaže nositi. A On neće ostaviti neuslišanu vašu molitvu, jer Njegove Riječi su Istina: „Ja ću vas osvježiti ....“ On će vam dati snagu, štogod vas snađe (dođe nad vas), tako da vi sve možete savladati, i vaše srce biti slobodno i lako. Ali, sve dok čovjeku nedostaje povjerenje u Njegovu spremnost da pomogne, u Njegovu Ljubav koju Bog okreće svima potlačenima i ožalošćenima, on Njemu ni ne pristupa u molitvi, i ne uzima snagu koju mu je Bog obećao. I njegov zemaljski put je mnogo teži i mukotrpniji. On ne traži nikakvu vezu s Bogom, Koji mu jedini može pomoći u svakoj nevolji, i na njemu se nikada ne može ispuniti Isusovo obećanje.

AMEN

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel

DUHOVNO NAZADOVANJE... KRISTOVO UČENJE... DODACI (IZMJENE)...

B.D. 2866 from 1. rujan 1943, taken from Book No. 37

Treba primijetiti stalno duhovno nazadovanje, a u konačnici krivnju za to ne snosi ljudima pogrešno prikazano Kristovo učenje, koje je pretrpjelo mnogobrojne izmjene (dodatke), te je kroz to ljudima postalo nevjerodostojno. Božansko učenje Ljubavi kao takvo, bilo bi prihvatljivo ljudima; čak i kada ga oni nisu voljni slijediti, budući oni ne mogu navesti nijedan valjani razlog da ga odbace kao učenje koje ne djeluje oplemenjujuće. Ljudski dodaci međutim nalaze malo odobravanja, čovjek koji ispravno misli ih odbacuje, budući ih ne smatra Božanskom voljom; svjetovan čovjek s njima međutim odbacuje i cijelo Božansko učenje, jer ljudsko porijeklo ovih nadodanih učenja pripisuje također i prvome. To je za njega na neki način opravdanje da zaniječe Božansko porijeklo, tako on ne poštuje Božansko učenje Ljubavi, a to ima za posljedicu duhovno nazadovanje koje je vrlo znatno. Jedino Ljubav je duhovni napredak, kroz Ljubav-no djelovanje se čovjek iskupljuje, i njemu je stalno propovijedano Ljubav-no djelovanje, čim se on dopušta podučiti od onih koji nastoje širiti u svijet Kristovo učenje Ljubavi. Jer On nije podučavao drugo nego da ljudi moraju živjeti u Ljubavi, da se oni kroz služenje u Ljubavi razvijaju naviše, da oni stoga moraju izboriti Božji užitak, tako da se Božja Ljubav prigne svima onima koji poštuju Njegovo učenje Ljubavi, te stoga traže i nalaze zajedništvo s Bogom, Koji je Sama vječna Ljubav. Ali, čim čovjek vjeruje da može živjeti bez Ljubavi, on ide putem na Zemlji koji vodi naniže. On ne teži duhovnom savršenstvu, a niti ne ostaje stajati na istom stupnju razvoja, nego se njegova žudnja, njegova ljubav, ne okreće bližnjemu, nego mrtvim stvarima; i stoga nije oslobađajuća Ljubav, nego iznova vezujuća, koja čovjeka još više vuče nadolje, još čvršće vezuje za materiju, i konačno dovodi do ponovljenog prolaska kroz sva djela Stvaranja. Trenutno je čovječanstvo prispjelo na stupanj razvoja koji ne može biti dovoljno istaknut kao duhovno nazadovanje, jer čovječanstvo više nema nikakve vjere u ono što je Isus naučavao na Zemlji. Ono više cijeni ljudski nadodano djelo, nego Njegovo učenje, a time je odstupilo od pravog puta... od puta djelatne Ljubavi prema bližnjemu... ili se ono odvojilo od zahtijeva koji su čovječanstvu bili postavljeni s ljudske strane... od postupaka koji su, kao Božanske zapovijedi, učinjeni obaveznima ljudima, i od njih bili prepoznati kao pogrešni. S ovim ljudskim djelom je također odbačeno i uskraćeno i čisto Kristovo učenje, i ljudi su sasvim odstupili od njihovog životnog zadatka. Oni žive njihov zemaljski život bez znanja, i time također bez ikakva uspjeha. Mora biti prakticirana Ljubav, treba li čovjek napredovati u svome razvoju, a stoga također Ljubav mora biti i podučavana... A tako također mora biti priznato i slijeđeno Kristovo učenje Ljubavi, inače razvoj čovjeka doživljava stagnaciju, zastoj koji postepeno vodi do duhovnog nazadovanja. Duhovno i zemaljski, međutim, duhovno nazadovanje povlači za sobom najgore posljedice, zbog čega Bog u Svojoj Ljubavi ne ostavlja ništa ne okušano da ga zaustavi, i da ljude dovede do spoznaje da oni moraju nastojati, i da je njihov viši razvoj krajnje ugrožen... da su oni u opasnosti kliznuti dolje u ponor, odakle se iznova mogu razviti naviše jedino pod strašnim mukama, sve dok oni iznova ne budu smjeli ispuniti zakon Ljubavi u slobodnoj volji.

AMEN

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel

ZAUZIMANJE I USLIŠENJE ....

B.D. 2867 from 2. rujan 1943, taken from Book No. 37

Prepustite se djelovanju Duha, koji vas uvodi u svu Istinu .... A gdje vam sumnja leži na srcu, gdje vam se javljaju pitanja, tamo se posavjetujte s Duhom .... što znači, molite Boga za prosvjetljenje putem snage Njegovog Duha, pa ćete i primiti razjašnjenje i biti ćete podučeni u skladu sa Istinom .... Potreba je na Zemlji neopisivo velika, gotovo da nema čovjeka koji time nije dotaknut; no zemaljska potreba (nevolja) samo je neznatna u poredbi sa duhovnom potrebom, čiji rezultat čovjeku nije očigledan te se zbog toga malo ili uopće na nju ne obazire.

Zemaljska nevolja ograničena je, pošto je zemaljski život za svakog čovjeka samo kratkog trajanja, u poredbi sa beskrajno dugim vremenom u vječnosti, gdje nesavršena duša 'trune' sputana tamom. A te patnje Bog putem zemaljske muke želi duši otkloniti, On dušu još na Zemlji želi pročistiti, kako bi je poštedio puno gorče muke u onostranom. Dakako da Bog čovječanstvo na Zemlji može 'poštedjeti', no to bi bio nedostatak Ljubavi, koji bi duše u onostranom bolno osjetile, s druge strane duše pune hvale gledaju na vrijeme muke na Zemlji, koje ih je poštedjelo neizrecivih muka u onostranom.

Jer, muka na Zemlji ljude treba privesti spoznaji, muka na Zemlji ljude treba navesti da traže vezu s Bogom i treba im pokrenuti volju da vode Bogu mio život na Zemlji .... Tek tada od njih može biti uklonjena muka. Dakle prvo mora biti uklonjena duhovna nevolja, prije nego Bog može od ljudi ukloniti zemaljsku nevolju. I ta duhovna nevolja mora biti pokretač za zauzimanje .... U spoznaji te duhovne nedaće i njenih poslijedica ljudi se moraju moliti za ljude zavedene u bludnju; Boga se mora moliti za snagu i milost za ove, kako bi došli do spoznaje njihovog stanja nevolje i kako bi stremili svijetlu iz slobodne volje. Jer zemaljska nevolja za te ljude živa je milost, koja baš i treba rezultirati tom spoznajom.

Čovjek lako naginje vjerovanju da je zemaljska patnja kazna za ljude koji ne žive u skladu sa Božjom voljom. I stoga Boga mole za milost, mole za svršetak zemaljskih nevolja, za skraćenje stanja patnje i tako na izvjestan način za otklanjanje sredstava milosti, koja međutim ljudima trebaju pomoći da se domognu duševne zrelosti. Doduše Ljubav prema bližnjima motivira ih na takvo zauzimanje, no ono bi trebalo biti usmjereno jedino duhovnoj dobrobiti ljudi, tako dokazuju svoju duboku Ljubav prema njima, i tada Bog može i uslišiti molitve, time što ovima za koje se zauzima u većoj mjeri dostavlja milost, kako bi lakše došli do spoznaje. No slobodu volje On ne može isključiti. Sami ljudi moraju imati volju da zakorače putem koji je pred Bogom ispravan, tek tada zauzimanje im donosi blagoslov, da se u njima rasvijetli i da patnja na Zemlji nije uzaludna.

Amen

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel

SNAGA ZAUZIMANJA ....

B.D. 2868 from 3. rujan 1943, taken from Book No. 37

Ako ljudi mole jedni za druge, njihova srca su sposobna za Ljubav, a pošto je Ljubav snaga, ta snaga onda i pretječe na čovjeka kojem je Ljubav namjenjena i usmjerena .... Time molitva ima učinak tako što čovjek kome je zauzimanje usmjereno, vidno osjeti (do)tok snage, time što tada ili primjećuje olakšanje njegovih zemaljskih nevolja ili im dotokom te snage 'postaje dorastao'. I tako Bog već čisto zemaljski ispunjava molitvu za bližnjega koja Mu je usmjerena .... No uveliko je blagotvornija i blagoslovenija molitva usmjerena čisto duhovnom usavršavanju, spoznaji i stremljenju za svjetlom i Istinom. I tada se molitva ispoljava u obliku snage, koju čovjek treba samo voljno htjeti prihvatiti kako bi mogao postići veći duhovni uspjeh, a čime se, razumljivo je, smanjuje i zemaljska nevolja, koja i treba ispuniti samo tu svrhu .... dovesti do duhovnog sazrijevanja.

No ako čovjek zanemari snagu koja mu je usmjerena putem molitve, ni Bog ne može smanjiti patnju poradi tog čovjeka čiju dušu On želi spasiti, a koji bi bez toga bio potpuno izgubljen. Čovjek želi pomoći svom bližnjemu koji se nalazi u nevolji .... A Bog je Ljubav .... i Ona isto tako čovjeku želi priskočiti u pomoć. I Njegova Ljubav i Mudrost prepoznaje patnju kao jedino sredstvo za dobijanje ljudi za vječnost, i za razumjeti je da ta Ljubav i Mudrost mora molitvu za čovjeka u patnji ostaviti neuslišenu, ako ona ugrožava sazrijevanje duše koje je svrha i cilj zemaljskog života. I stoga uslišenje molitve neprestano treba biti prepušteno volji Boga, jer Bog zaista najbolje zna što je od najveće duhovne koristi za dušu.

Bog doduše priznaje ljubav, no želi li ta ljubav u ljudskom neznanju okončati jednu muku koju Božja Ljubav čovjeku nameće, On će prvu dakako priznati, no po Svojoj će prosudbi 'ne uslišiti' molitvu – kako bi duši donio spas – , i naizgled ne obratiti pažnju na čovjekovu volju. No snaga zauzimanja im je od koristi, tako da im se razmišljanje lakše može okrenuti Bogu, samo ako Mu volja čovjeka nije skroz protivna. I stoga sve, patnja ili radost, treba biti prepušteno Bogu i sve treba podatno i zahvalno primiti iz Njegove ruke, jer On uistinu najbolje zna što ljudima koristi, i On upravlja sve tako da duši koristi za spas i da čovjek dospije do duševne zrelosti, ako za to ima volju.

Amen

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel

UČENJE O RE-INKARNACIJI JE OBMANJUJUĆE .... ZAKON

B.D. 2873 from 7. rujan 1943, taken from Book No. 37

Božanski zakoni su vječno nepromjenjivi, i sav uzvišeniji razvoj u tjelesnom kao i u duhovnom kraljevstvu protiče u skladu sa tim zakonima. Postoje tjelesne i duhovne tvorevine najrazličitijih vrsta .... i njihova jedina svrha je voditi duh koji je udaljen od Boga nazad k Njemu. Pa ipak svaka faza razvoja je drugačija kao i pojedinačne tvorevine. One će tako uvijek biti nastanjene duhovima čiji stupanj zrelosti se slaže sa njihovom prirodom. Sve dok se duh kroz tjelesno stvaranje kreće u prisilnom stanju uvijek će postojati postepeni razvoj .... Međutim, zastoj/mirovanje ili nazadovanje/pad u razvoju se može pojaviti za vrijeme konačne etape tjelesne tvorevine kao ljudskog bića .... ali na kraju ljudskog života duh će neopozivo ući u onostrano gdje nikakve tjelesne tvorevine više ne postoje. Zastoj ili nazadovanje se mogu dogoditi čak i u duhovnom kraljevstvu pošto biće zadržava svoju slobodnu volju koja je, međutim, značajno oslabljena ako je ostvarila jedino nizak stupanj zrelosti/savršenstva. Slično kao i u zemaljskom životu, viši razvoj u duhovnom kraljevstvu također ovisi o aktivnosti, a ova aktivnost jeste i mora ostati potpuno nejasna ljudima na Zemlji budući da ne mogu shvatiti njezin značaj .... a u što se s druge strane vjeruje kako ovisi o zemaljskim tvorevinama.

U stvari, ljudi vjeruju kako svaka aktivnost zahtjeva zemaljske, to jest, tjelesne/materijalne, tvorevine. Posljedično tome oni podržavaju gledište da će se duša vratiti u kraljevstvo gdje je ranije zanemarila svoj uzvišeniji razvoj, da će se vratiti na Zemlju da bi nastavila tamo gdje je prekinula ili ‘gdje se zaustavila’) .... da ona može nastaviti svoje prekinuto razvojno napredovanje bilo kada sve do konačnog savršenstva .... I ova pretpostavka dovodi do učenja koje ne zadovoljava istinu ali koje svugdje nalazi odobravanje i prema tome je široko rasprostranjeno .... do učenja o re-inkarnaciji na Zemlji .... Samo nekolicina ljudi razumije koje će užasne posljedice ovo učenje imati za čovječanstvo ako ne bude opovrgnuto i ispravljeno. Ovo učenje, na određeni način, poništava Božanski zakon da, u skladu sa planom Božanske mudrosti, sve mora ići naprijed ako želi napredovati. Reinkarnacija na Zemlji bi bilo nazadovanje za dušu odobreno od strane Boga, i tako bi potpuno proturječila Božanskom zakonu koji zapovijeda i demonstrira neprestani napredak. Iako samo biće zaista može dobrovoljno sići Božja volja ga ipak nikad ne bi vratila u stanje koje je ono jednom ranije već prevladalo. I nikad mu neće biti dozvoljeno proizvoljno ponoviti kurs djelovanja na kojem je ranije podbacilo = pretrpjelo neuspjeh). Jer ono i dalje ima na tisuće i tisuće mogućnosti za daljnji razvitak ali one se uvijek javljaju na različitim kreacijama u svemiru = planetama) (Ivan 14:2) i pod potpuno drugačijim uvjetima.

AMEN

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel

OBMANE DUŠE .... TEK DEGENERACIJA DUŠE U ONOSTRANOM REZULTIRA U RE-INKRANACIJI .... DUHOVNA RADNA GRUPA

B.D. 2874 from 8. rujan 1943, taken from Book No. 37

U duhovnom kraljevstvu je duša tvorac svojih vlastitih okruženja. Ona živi u predjelu stvorenom posredstvom svojih vlastitih želja i žudnji, svojih misli i svoje volje. Iako objekti nisu više tjelesne prirode oni nisu niti duhovno vječni; oni su, u stvari, iluzije .... oni su željeni ideali koji nestaju čim se žudnja duše za njima poveća. I u ovom samo-stvorenom svijetu se duša, baš kao na Zemlji, može odupirati i prevladati ili podlegnuti i nadodati svojoj čežnji za materijom za koju, u njezinom zamračenom stanju, ona zamišlja da je stvarna. Na taj način duša može vjerovati kako živi na Zemlji i jedno beskonačno dugo vrijeme biti predmetom ove obmane dok ili postepeno postane svjesna svog nesavršenog stanja i ostavi svoju čežnju za zemaljskim dobrima ili se sve više i više zaplete u njih, što je usporedivo sa duhovnim nazadovanjem i konačno rezultira u njezinom prognanstvu u čvrstu formu; jer žudnja duše će uvijek biti ispunjena utoliko što materija, za kojom biće čezne, postaje njezin izvanjski omotač. Tako degeneracija duše u onostranom rezultira u njezinoj re-inkarnaciji, ona iznova mora ponoviti dugi proces zemaljskog razvoja i, tisućama godina kasnije, kao ljudsko biće, još jednom izdržati svoju posljednju zemaljsku životnu probu ....

Upravo suprotno, napredak u duhovnom kraljevstvu neovisan je o materijalnom okruženju, jer jedino ako se duša oslobodila težnje prema tome, ona napreduje. U tom slučaju, međutim, zemaljski život više nije nužan pošto ona ima iste mogućnosti za služenje u ljubavi u onostranom; na određeni način ona postaje dio duhovne radne grupe koja je nevjerojatno aktivna na način koji još nije razumljiv ljudskim bićima. Sva bića u onostranom imaju mogućnost daljnjeg napretka i u stanju svjesnosti su ove mogućnosti korištene sa velikim entuzijazmom. Međutim, duše koje su i dalje u mraku moraju težiti ka Bogu svojom vlastitom slobodnom voljom. I aktivirati ovu volju je rad svjetlosnih bića čije je savršenstvo rezultiralo u znanju, koje oni sada s ljubavlju pokušavajut pružiti onima koji su još mračna duha. Stoga duhovno kraljevstvo nudi mnoge mogućnosti da se dušama pomogne postići duhovnu zrelost.

AMEN

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel

SVAKA RAZVOJNA FAZA JE JEDINSTVENA ZA VRIJEME PERIODA SPASENJA .... UTJELOVLJENJE SVJETLOSNIH BIĆA .... MISIJA – DIJETE BOŽJE

B.D. 2875 from 9. rujan 1943, taken from Book No. 37

Svaka faza duševnog razvoja se javlja samo jednom za vrijeme perioda spasenja čak ako duša i zanemari iskoristiti stanje slobodne volje. U tom slučaju faza razvoja prolazi bez rezultata za dušu i ona mora prihvatiti posljedice ovoga u duhovnom kraljevstvu. Ali potpuno Bogu-protivnom duhu, čiji otpor nije mogao biti slomljen za vrijeme beskonačno dugog zemaljskog razvoja, je ponovno dana mogućnost u novom periodu spasenja; gdje on može, utjelovljen u čvrstoj formi, živjeti kroz novu fazu razvoja u iznova započetom zemaljskom periodu. I onda je duhovnim supstancama, koje se u prisilnom stanju moraju ponovno razviti u ljudsku dušu, još jednom dozvoljeno okupirati ljudsko tijelo zbog svog konačnog testa volje. Ova re-inkarnacija se zaista može dogoditi ali proces ima takve ogromne implikacije da ljudima treba biti objašnjen kao nešto izuzetno zastrašujuće, iako je to također jedno djelo Božje milosti u svrhu oslobađanja duha nakon njegovog beskrajno dugog zarobljeništva.

Međutim, ideja da se duša ponovno re-inkarnira na istoj zemlji u svrhu završavanja svoga razvoja je obmanjujuća .... Ako Bog vrati dušu iz duhovnog kraljevstva svjetla na Zemlju to je prosto djelo milosrdnosti/ljubaznosti pošto ova duša treba ispuniti zadatak oslobađanja ograničenog duha na Zemlji .... Otud se jedno već potpuno savršeno/zrelo biće svjetla utjelovljuje na Zemlji da bi duhovno pomoglo drugima dok prividno mora napredovati na putu duhovnog razvoja poput svakog drugog bića. Povratak na Zemlju u svrhu ostvarivanja potpune zrelosti/savršenstva, da bi se ispravilo što je bilo zanemareno u prošlom zemaljskom životu, ne korespondira sa Božjom mudrošću pošto bi to omelo progresivni razvoj; povratak iz duhovnog u tjelesno stanje bi bilo nazadovanje i stoga (na)znak(a) dušine namjere da sebe udalji od Boga, i prema tome ne indicira duhovnu težnju. Oni koji teže ka Bogu uistinu imaju dovoljno mogućnosti u duhovnom kraljevstvu, gdje duh sebe može dokazati i tako sazrijeti i dalje se razviti.

U drugu ruku, visoko razvijena duhovna bića koja još nisu ostvarila stupanj sinovstva Božjeg, mogu postati Božje dijete putem utjelovljenja na Zemlji u svrhu misije, što je uvijek povezano sa izuzetno teškim životnim uvjetima i potrebuje ranije ostvaren poseban stupanj zrelosti u onostranom. Učenje o re-inkarnaciji je učenje koje su izmislili ljudi koje kao takvo korespondira sa njihovim željama i prema tome je opet i iznova branjeno/zaštićeno pošto mnogi ljudi više nisu u stanju ispravno razumjeti istinu od gore i stoga ju mijenjaju da bi se uklopila u njihove želje. Jer njihova žudnja za ovim zemaljskim svijetom je i dalje prejaka i misao da će im biti dozvoljeno vratiti se na Zemlju je umirujuća i utješna. Ali ovo učenje je prepreka za duhovni razvoj ljudskog bića i prema tome će morati biti opet i iznova pobijano/opovrgavano od strane onih koji će širiti čistu istinu.

AMEN

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel

TOLERANCIJA I PONIZNOST ....

B.D. 2879 from 12. rujan 1943, taken from Book No. 37

Da bi mogli primiti Moju Ljubav i Moju Milost, da bi bili podučeni od strane Mene, da biste mogli čuti Moju Riječ u srcu, nužna je maksimalna tolerancija i poniznost. Ljudi na Zemlji koji žele djelovati za Mene, moraju biti tolerantni (popustljivi)) i ponizni, jer tako svjedoče Ljubav za Mene,da su prepuni Ljubavi za bližnjega i ne gledaju na njega arongantno, jer i oni su također Moja stvorenja. I jedino onda Ja Osobno mogu djelovati po njima, jer Ja sâm strpljiv iznad svake mjere i zato Sam hodao stazu na Zemlji u najdubljoj poniznosti, stazu na kojoj vi morate Mene slijediti. Stoga, morate se potruditi kao i Ja, te biti popustljivi i odnositi se sa vašim bližnjim s poniznošću u srcu. Morate štoviše tražiti Ljubav u njima, da ih zadobijete za sebe, trebate ih smatrati kao prijatelje što su zastranili u grijehu i zbog toga težiti da ih podučite prepuni strpljenja, tamo gdje su prijemčivi.

Morate ostati ponizni i ne uzdizati se u srcu nad njima, kada hodaju u grijehu. Ali se uvijek morate sjećati da morate podržavati (braniti)) Istinu. Morate se čvrsto držati za nju, jednom kada ste prepoznali Istinu i primili ste je direktno od Mene, i ne trebate se plašiti pri protivnom izlaganju. Morate, prisjećajući se Moje Ljubavi, nastojati da prenosite bližnjima ono što ste prepoznali kao spasonosno za dušu, jer onda također sprovodite Ljubav. I ako ostanete vjerni svome uvjerenju, ako ne popustite pred grijehom, možete ipak ostati ponizni u srcu. Nitko ne može zahtijevati od vas da odbacite vašu poniznost, nitko ne može staviti pod upitno vašu toleranciju, ako želite uvijek i nanovo pomoći Istini na njezinome putu. Ali gdje ova Istina ne bude prihvaćena, gdje je duhovni otpor toliko velik, ne pokušavajte prisiljavati.

Istina mora govoriti Sâma za sebe, i Istina također govori za Sâmu sebe, čim čovjek pita za nju sa ozbiljnom voljom. I za ovo je opet nužna poniznost u srcu, duboki naklon bića pred Stvoriteljem i molitva za pomoći, onda poniznost biva posvjedočena, onda i on biva zahvaćen Mojom Milošću i on će ju prepoznati. Poniznima dajem Moju Milost (Mudre Izreke 3:34; Jakovljeva 4:6)), i samo ponizan traži Istinu. Ali Istina vas obavezuje da ju branite. I stoga, poniznost prema Meni ne smije biti povrijeđena zbog toga, iako donositelj Istine ne popušta pred bližnjim koji hoda u grijehu. Ali vi se morate uvijek i neprestano vježbati u strpljivosti, te si uvijek zamišljati Moj zemaljski put, koji zahtjeva strpljivost u izuzetnoj mjeri i najvećoj Ljubavi.

Budite umiljati i strpljivi i imat ćete uspjeha čak i sa onima koji su vam se početno bili suprotstavili. Jer umiljatost i strpljivost su znaci Ljubavi, a Ljubav je snaga. I Ljubav pobjeđuje svaki otpor, jer niti jedna sila ne može njoj odoljeti.

AMEN

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel

PODSJETNIK DA SE LJUDI OBAVIJESTE O VJERSKOJ BORBI ....

B.D. 2880 from 13. rujan 1943, taken from Book No. 37

Nastat ce velika žudnja za duhovnom ishranom cim se zemaljski prevrat dogodio ali to ce biti samo privremeno; motivirani ozbiljnom nevoljom ljudi su najprije voljni primatelji i Božja Riec ce im priskrbiti utjehu i snagu. Oni ce Ju zasigurno prepoznati kao Rijec Božju, oni ce biti vjerni, ali jedino kratak vremenski period. Jer svijet i njegovi zahtjevi opet postaju više važni i oni zaboravljaju njihovu nevolju, tako takoder zaboravljaju Njega koji je dozvolio da se dogodi ova nevolja. Njihove misli i aspiracije jedino traže ponovno uspostaviti stari stil života i oni nalaze neprikladnim/neugodnim vršiti zapovijedi koje su im predstavljene od strane Rijeci Božje. Posljedicno tome ljudi se slažu sa djelovanjima protiv vjere i njezinih sljedbenika i jedino ce se mala grupa držati (ili ‘ostati vjerna’)) Rijeci; jedino ce nekoliko ljudi cvrsto stajati naspram svih suprotstavljanja i ostati lojalni Bogu i vjeri. A ipak ranija ce žudnja biti ispunjena do kranje mjere; Božja Rijec ce biti ponudena ljudskim bicima gdjegod je moguce tako da ce mnogi ljudi primiti znanje o njoj, buduci ce tijekom naknadne vjerske borbe svatko još jednom biti na nebeski nacin podsjecan na nju. Vjernici ce biti puni snage i ostvariti izvanredna djela, i pronaci snagu za to jedino u njihovoj vrlodubokoj vjeri ....

I cak ce nevjernici biti sposobni prepoznati snagu vjere buduci su oni bili uvedeni u Kristova ucenja unaprijed i njima puno toga postaje jasno kako su svjedoci dokazu onoga što im je bilo receno. Bog ne ostavlja ni jednu mogucnost neiskorištenu, On ne ostavlja ni jedan kamen neprevrnut, i gdjegod se ljudima još može pomoci On ce im pomoci, pod uvjetom da su voljni. I Bog ce poduciti mnoge sluge da govore u skladu sa Njegovom voljom gdje se to tice širenja Njegovih ucenja i obaviještavanja ljudi o nadolazecem dogadaju. Vjerska borba je neizbježna i vodit ce se kao nikada prije. I što snažnije ljudi budu prianjali uz njihovu vjeru to ce neprijatelj brutalnije prosljediti da bi ju potpuno uništio. Ali vjernici imaju veliku snagu takoder i mogu puno izdržati, buduci ce im Bog Osobno dati snagu, buduci ih On snaži sa Svojom Rijecju i buduci ce On uvijek biti sa onima koji brane Njega i vjeru pred svijetom. Vi trebate reci ljudima o ovome unaprijed, vi ih trebate obavijestiti o nadolazecoj vjerskoj borbi, vi im trebate reci o snazi vjere i snazi vjernika ciji je voda u borbi protiv svijeta Isus Krist Osobno .... I mnogi ce se sa protivnicke strane pridružiti, mnogi ce postati vjerni napomol stvari koje se dogadaju .... Jer Bog Osobno ce djelovati kroz Njegove sluge na Zemlji kako bi spasio što Mu se nece potpuno suprotstaviti.

AMEN

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel

UTJELOVLJENJE SVJETLOSNIH BIĆA .... ZADATAK ....

B.D. 2881 from 13. rujan 1943, taken from Book No. 37

Tijekom jednog razvojnog perioda ljudska duša se utjelovljuje samo jednom, osim ako slobodnom voljom uzme na sebe dodatni prolazak zemaljskim životom u svrhu ispunjenja zadatka. Znači ponovno utjelovljenje jedino je moguće nakon isteka jednog razvojnog perioda, ako je ono potrebno kako bi se duhovni elementi koji su potpuno udaljeni od Boga, koji su na Zemlji zakazali, ipak priveli Bogu. Ali takva jedna reinkarnacija nikako nije u skladu sa voljom stvorenja, nego bi bila doživljena kao stanje prisile, na koje čovjek iz slobodne volje nikada ne bi pristao. Ponovno utjelovljenje kao čovjek kao uvjet ima i prolazak kroz sva djela stvaranja, koje je nezamislivo mučno. No ako je određeno svjetlosno biće spremno ispuniti zadatak na Zemlji koji je potreban za duhovni razvoj ljudi, onda se može ponovno utjeloviti na Zemlji i tako postići još veći stupanj zrelosti, dakle onda otpada raniji prolazak kroz djela stvaranja, duša odozgor se utjelovljuje u tijelo kako bi pod istim uvjetima sazrijevala kao čovjek do onog stupnja koji onda omogućuje ispunjenje postavljenog zadatka. Takve duše uvijek su dane dušama koje su u duhovnoj potrebi, vodiči su na Zemlji, ljudi koji su u spoznaji Boga i time mogu pomoći bližnjima pri njihovom duhovnom razvoju. Što je veća duhovna nevolja, toliko više se svjetlosnih bića utjelovljuje pomoći radi. Ali njima više nije potreban zemaljski put da bi se oblikovali u svjetlosno biće, jer njihova duša jeste duša svjetla, samo bez znanja o njenom duhovnom stanju i stoga puna stremljenja u visinu, pošto je to od najvećeg mogućeg značaja za bližnje kako bi im se pokazao put koji vodi u visinu. Dakle nema ni govora o utjelovljenju u svrhu usavršavanja, i stoga je krivo i to mišljenje da se duša svojevoljno može utjeloviti u svrhu daljnjeg razvoja. Jer, samo jedna usavršena duša, svjetlosno biće, dragovoljno na sebe uzima materijalni omotač, pošto se pretvorila u Ljubav i Ljubav prema neoslobođenom duhovnom joj nalaže da se vrati u tamnicu iz koje je odavno pobjegla. Ali duša kojoj je još potrebno sazrijevanje protivila bi se vraćanju na Zemlju jer se osjeća oslobođena težine Zemlje pošto se već nalazi u spoznaji, što za nju predstavlja i znanje o mogućnosti evolucije u duhovnom području, a koja je njoj daleko milija od ponovnog zemaljskog života. Mogućnosti razvoja u duhovnom području su međutim prilagođene stanju zrelosti svake duše ....

(13 Rujan 1943) Što je duša voljnija, toliko više ona stremi napredovanju, to je i aktivnija i toliko više se produhovljava, znači nije joj potrebno niti materijalno stvaranje, niti si ona to sama namiče putem svoje čežnje makar samo u svojoj mašti. Ona se sve više od toga odvaja, i zemaljske želje se sve više i više povlače. Srazmjerno tome tad živi u duhovnim sferama, u okruženju koje se može jedino nazvati duhovno stvaranje. Svaka mogućnost razvoja ka gore joj je dana, i ona uistinu ne potrebuje ponovni boravak na Zemlji niti to ona žudi, pošto zemaljski život vidi kao prevaziđeni stadij svog razvoja, pa čak iako duši nije donio zrelost koja joj je bila moguća. Ali za nju je to bilo stanje sputanosti, od kojeg se sad osjeća oslobođeno i kome nikad više ne bi stremila. Druga stvar je još skroz materijalna duša, koja bez ikakve spoznaje napušta Zemlju i za nju je još vezana svim osjetilima .... Te duše itekako ponovno čeznu za Zemljom, ali nikada kako bi duhovno sazrele, nego kako bi čisto tjelesno mogle uživati, pošto ljubav prema materijalnom svijetu i prema vlastitom ja, ispunjava dušu i čini da težnja za Zemljom postaje sve veća. No te duše trebaju prevazići ljubav prema materiji i moraju to učiniti u onostranome, pošto su to propustile na Zemlji. One si svojim požudama same stvaraju zemaljski svijet u duhovnom području, vide i posjeduju sve što si požele, no više ne u stvarnosti, nego samo u mašti, i to toliko dugo sve dok ne dođu do spoznaje da samo jure prividna dobra i tad prevaziđu svoje žudnje .... Tek tada njihova okolina se mijenja, i tek tada one započinju svoju djelatnost u duhovnom području koja im omogućuje uspon ....

AMEN

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel

DIJETE-ŠTVO BOŽJE .... ŽESTOKA ISKUŠENJA ....

B.D. 2882 from 14. rujan 1943, taken from Book No. 37

Zemlja, kao mjesto za dalju duhovnu naobrazbu, je bila odabrana da bi oblikovala ljude u najcišca svjetlosna bica, u djecu Božju, koja mogu postici najviši stupanj srece i gledati Boga. Postignuce ovog stupnja je jedino moguce na ovoj Zemlji. Premda su ostala djela stvaranja jednako odredena za sazrijevanje duhovnih bica koja nisu još tako savršena, i njihov stupanj zrelosti može i dalje neprestano biti povecavan, stupanj dijete-štva Božjeg može usprkos tomu jedino biti postignut od strane duše na Zemlji, naracun cega su ljudi takoder suoceni sa potpunom težinom zemaljskog života, i to cak još zahtjevnije što je duša bliža cilju. Duša mora biti sposobna napustiti Zemlju u totalno procišcenom stanju, duhovno preporodena i u najsrdacnijem jedinstvu sa Bogom. Ona mora doživjeti svako iskušenje, ona mora raditi i stvarati sa vrlodubokom Ljubavlju za Boga i njezina bližnja ljudska bica, ona je morala svladati svu svjetovnost kako bi ušla u duhovno kraljevstvo slobodna i neopterecena. Jedino nekoliko ljudi napuštaju ovu Zemlju kao usavršena svjetlosna bica, i jedino nekoliko ljudi može ugledati Boga odmah nakon njihova života na Zemlji, jer jedino nekoliko postaju pobjedonosni nad materijom, buduci zemaljski život uvijek i svagda postavlja svoje zahtjeve pred ljude i ovo je jedna od najsilnijih kušnji što pristupaju covjeku. Opet i iznova ljudi moraju pokušati sebe osloboditi; opet i iznova duhovni život mora izbiti u prvi plan, i svaka misao mora biti usmjerena nagore. Kako bi postigao dijete-štvo Božje, Božja milost mora biti sposobna biti posebice ucinkovita na ljude, covjek mora neprestano iskorištavati milost koja mu pritjece bezmjerno; on mora prihvatiti sve što doprinosi spram procišcavanja duše, on mora doživjeti svu patnju kao milost (Knjižica br. 5) i biti zahvalan Bogu da ga je Njegova Ljubav odredila za više sfere i želi ga privuci k Sebi. Ne može mnogo ljudi postici tako visok stupanj zrelosti da im Bog može poslati cak najgrublju patnju bez da postanu malodušni (obeshrabreni) .... Ovih nekoliko, medutim, su blaženi, cak ako njihov zemaljski život izgleda za njih najteži za podnijeti .... Njihovo vjencanje s Bogom je najprekrasnija nagrada koja ocekuje takve duše nakon njihove smrti, i poradi ovog duša ce strpljivo cekati sve dok njezin zemaljski kraj ne dode. Sva bremena i muke, sva patnja i tuga izgledaju majušni jednom kada je ona oslobodena od njezina zemaljskog pokrova, jednom kada je sposobna ugledati Boga i postala je najblaženije sretno bice u duhovnom kraljevstvu .... jednom kada dode u posjed Ocevog nasljeda kao Božje dijete i radi sa Njime u Njegovoj volji.

AMEN

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel

KRISTOVO UČENJE LJUBAVI .... PRAVI PREDSTAVNICI .... VJERSKA BORBA ....

B.D. 2886 from 18. rujan 1943, taken from Book No. 37

Riječi vjere i Ljubavi moraju biti pružane od onih koji se nalaze u spoznaji da bi mogle djelovati na bližnjima, inače su one bez sile i samo odzvanjaju od njihovih ušiju. I zato Evanđelje može biti prezentirano samo od onih, jer jedino su oni sposobni riječima dati snagu, pošto su i sami postali primatelji snage putem njima dane spoznaje. A to je značajka pravog predstavnika Krista na Zemlji, da on jasno može obrazložiti svu međupovezanost svega, ako ljudi žele objašnjenje, da može obrazložiti sve i da njegova obrazloženja zrače Mudrost, dok se pak lažni predstavnici Krista, koji sami nisu u Istini, samo drže znanja iz knjiga, kojemu međutim najčešće nedostaje međupovezanost.

No ako su oni sami prožeti Istinom toga što propovijedaju, riječi vjere i Ljubavi padati će na plodno tlo, ako Ljubav prema bližnjemu čovjeka pokreće na to da proglašava Kristovo učenje Ljubavi. Ne radi se toliko o vanjštinama (formalnostima) koliko o odgajanju čovjeka u Ljubav, jer samo putem djelovanja u Ljubavi čovjek dospijeva do vjere, do Istine, a time i do spoznaje, ako se potonjoj ne opire putem žilavog držanja za jedno krivo učenje usprkos unutarnjem porivu da ga se odbaci. Ljudima se treba proglasiti Evanđelje, treba im biti približeno čisto Kristovo učenje Ljubavi .... No što im se trenutno nudi, nedvojbeno nije više ono jednostavno, jasno i razumljivo učenje koje je Sam Isus Krist na Zemlji dao ljudima, nego sve nosi pečat prirodno-zemaljskog razmišljanja.

Božansko je pomiješano s ljudskim primjesama, duhovno je povezano sa zemaljskim ciljevima, i tako je bila oblikovana jedna crkva, koja jedva još može tvrditi da je osnovana od Isusa Krista. I borba protiv ljudskih djela će biti neprestana, dok međutim sve denominacije imaju pravo na Kristovo učenje Ljubavi, koje će uvijek i vječno biti priznato a i zahtijevano. Tko u Kristovoj crkvi vidi jednu organizaciju, taj još nije u pravoj spoznaji, no on i pored toga može biti pravi predstavnik Njegovog učenja Ljubavi i djelovati na blagoslov čovječanstva, samo što on sam ne može sazrijevati u znanju a isto tako pravo znanje predavati bližnjima.

On ne može dati odgovor na mnoga pitanja, koja će postavljati čovjek koji se bori za Boga i Istinu jednom kad je nastupilo teško vrijeme vjerske borbe koje od ljudi traži jasan stav, koji on može zadobiti jedino putem onog znanja koje je u skladu s Istinom. Čovjek koji je u znanju, koji bližnjima razumljivo može ponuditi objašnjenje usklađeno s Istinom, imati će daleko više uspjeha, i prije će naći vjeru, vjeru koja je duboka i koja će teški kaos u vjerskoj borbi moći prebroditi. Jer samo čvrsto uvjerenje ljudima daje snagu da izdrže do Kraja. A uvjerenje može biti zadobiveno samo putem Čiste Istine, ali nikada putem učenja prožetih neistinom, čak i kad su ona ponuđena od strane ljudi koji streme k Bogu, dakle koji su Bogu naklonjene volje.

Neistina će uvijek djelovati razlažuće, dok Istina ima spajajući, nadopunjujući učinak i time umnaža znanje. A umnoženo znanje čovjeku daje duhovnu slobodu, daje mu snagu spram svijeta, i osigurava mu uspon, osigurava mu stanje zrelosti, koje nikada ne može biti postignuto od strane onih koji se ne nalaze u Istini, znači u pravoj spoznaji. Njima nedostaje snage, i njihova borba uvelike je teža, kad se moraju iskazati (proći ispit), kada pred svijetom trebaju zastupati svoju vjeru ....

AMEN

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel

VRIJEME TRAJANJA JEDNOG PERIODA OTKUPLJENJA ....

B.D. 2891 from 22. rujan 1943, taken from Book No. 37

U kolikom vremenskom razdoblju se odvija jedan period otkupljenja, to ovisi o opiranju (nepokornosti) u formu vezanog duhovnog. Jedan period otkupljenja može biti kratkog trajanja, kada su duhovnome postavljeni posebno teški uvjeti, koje ono sada mora ispuniti u svakoj formi. Što su teži ovi uvjeti, to brže duhovno nadilazi dotičnu formu. Cijeli put zemaljskog života, uključujući i posljednje utjelovljenje kao čovjek, može biti prevaljen u vrlo kratkom vremenu, tako da biće može postići zrelost u posljednjem stadiju, i napustiti Zemlju kao svjetlosno biće .... Ali isto tako, ponovljeni zemaljski prolazak kroz materiju, može iznova biti bezuspješan, budući posljednji ispit zemaljskog života u slobodnoj volji neizbježno mora biti položen (savladan), kako bi se postigla konačna sloboda .... no, ova slobodna volja može također podbaciti kao i u prethodnom zemaljskom životu, i tako biće mora uvijek iznova prevaljivati ovaj put kroz Stvaranje, pa razvoj jednog takvog bića može trajati kroz vječnosti, budući svaki neuspjeh u slobodnoj volji, ima za posljedicu ponovljeno vezivanje. A kada je biće u više navrata podbacilo, uvjeti postaju sve teži, te trajanje jednog zemaljskog perioda uvijek ovisi o nepopustljivosti bića, i također o tome koliko je puta ono prošlo kroz razvoj naviše, od krute forme sve do čovjeka. To što biće često podbacuje, jedino je njegova volja, budući se ne služi milošću koja mu je preobilno na raspolaganju za svaki zemaljski put. Tako se biće neće nikada moći usprotiviti da ono ne može namaknuti snagu, nego to uvijek leži na njegovoj volji, da li i kako ono koristi snagu, milost, a prikladno dug je i odgovarajući period razvoja, koji duhovnome može donijeti oslobođenje, kada njegova volja tome teži. Dakle, proces otkupljenja će se uvijek iznova ponavljati. Uvijek iznova će početak jednog perioda biti rajsko stanje, a Kraj će uvijek biti odvajanje dobra od zla .... i obnovljeno prognanstvo potonjeg u nove tvorevine Zemlje, što treba poslužiti duhovnome za konačno sazrijevanje. A vremenski razmaci moraju uvijek postajati kraći, jer svako novo Stvaranje mora postaviti duhovnome sve tvrđe (teže) uvjete, što vodi do sve bržih preoblikovanja, a tako također i do bržeg utjelovljenja kao čovjek. Jer, kad duhovno ne želi odustati od svog nekadašnjeg otpora, Bog primjenjuje sve oštrija sredstva kako bi slomio taj otpor. A jedno takvo razdoblje otkupljenja uskoro dolazi do svog Kraja, kako bi opet započelo novo, s novim Stvaranjem, koje će postaviti takve otežane uvijete na u njemu vezano (prognano) duhovno, da ga potakne na što je brže moguće preoblikovanje, tako da se ono konačno oslobodi iz toga, te kao duhovno biće u slobodnom stanju može ući u vječnost.

AMEN

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel

KUŠNJE, UNUTARNJE BORBE .... ISPITI VOLJE…

B.D. 2895 from 25. rujan 1943, taken from Book No. 37

Da bi se mogao usavršiti, covjek mora proci kroz teške unutarnje borbe, buduci on na njima treba oprobati (testirati) svoju snagu otpora. Duhovna zrelost se postiže jedino kroz dobro primijenjenu volju, i stoga ova mora uvijek iznova biti iskušana, a to pretpostavlja duševne borbe; covjeku moraju prici kušnje, koje imaju samo jedan cilj, da budu prevladane, tako da duh bude sve slobodniji. Mora biti postignuto odustajanje od vlastitih tjelesnih želja (zahtijeva), i jedino duša treba doci do ostvarenja, te zato volja mora biti snažna, a neprestana borba protiv samoga sebe je nužnost koja uvjetuje sazrijevanje duše. To nije lak zadatak, ali ispunjenje, pobjeda nad samim sobom, je nagrada, uspjeh, koji je vrijedan svih muka i svladavanja, buduci je slobodno stanje duha tako usrecujuce, da covjek uistinu nije ništa dao (odbacio, napustio), nego je jedino primatelj, buduci je ono što on predaje (žrtvuje), bez trajne vrijednosti, sloboda duha mu medutim, ostaje vjecno. Covjek ne može ostati pošteden ovih borbi, jer se jedino kroz stalnu borbu duša procišcava i celici, i tek onda je podobna za slobodno stanje duha, koje pretpostavlja potpuno prevladavanje materije, zemaljskih želja i žudnji. I zato kušnja mora uvijek nanovo prici covjeku, tako da on dokaže svoju snagu otpora, tako da ozbiljno radi na sebi, i ucini volju aktivnom .... Svaki duhovni napredak se sastoji u samosvladavanju, u odricanju od vlastitih želja, naspram Boga ili bližnjega, ako covjek iz Ljubavi za ovog nadvladava svoju žudnju i podnosi žrtvu. On mora uvijek svoje ja ostaviti iza, on mora stremiti uvis, mora težiti duhovnom dobru, i odustati od svakog zemaljskog užitka, onda on svjesno teži usavršavanju svoje duše, onda ce njemu biti sve lakše oduprijeti se svakoj kušnji; želje i žudnje ce postati sve slabije, što više je on postao pobjednik nad samim sobom. I duh u njemu ce biti sve slobodniji, jer ga više ništa ne zadržava, i on može nesmetano stremiti uvis. Kušnje svake vrste su hridi i zapreke koje moraju biti savladane, treba li se moci nastaviti pravi put, koji vodi k cilju. A još mnoštvo podražaja svijeta potice covjeka na ispit volje, uvijek, i uvijek iznova mora izdržati unutarnje duševne borbe, treba li zemaljski život nositi stalni napredak, treba li duša moci sazrjeti kroz vlastiti otpor. Cilj ne može biti postignut bez borbe, covjek uvijek mora biti spreman suprotstaviti se svome protivniku, koji se u svim iskušenjima svijeta uvijek iznova njemu približava, i nastoji ga dovesti do pada .... Covjek mora biti stalno na straži (oprezu), da ne podlegne, i stoga se on mora boriti bez prestanka, dok sebe samoga ne pobijedi.

AMEN

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel

RAZDVAJANJE DUHOVA .... POSLJEDNJI SUD ....

B.D. 2897 from 26. rujan 1943, taken from Book No. 37

Protivnik će nemilosrdno bjesnjeti među Mojima, pa će stoga i Moj Sud biti nemilosrdan .... Jer, sada će se razdvojiti duhovi, bit će još jedino ljudi koji Me ispovijedaju, i takvi koji Me potpuno poriču, i koji objavljuju rat svemu što je Meni vjerno i što ukazuje na Mene. A onda je došao čas kada će se dogoditi razdvajanje, kada će se nemilosrdno uništiti omotač (ljuska, ovoj) svakog duha, koji sklanja jedino Meni-protivno, koje će biti prognano u novi, tvrđi omotač, na nezamislivo dugo vremena. Ovaj Sud se mora dogoditi, inače bi se izgubilo još i ono što je Meni privrženo, jer Sotona radi svom snagom koja mu stoji na raspolaganju poradi konačne slobodne odluke. A Moja Ljubav dolazi svim ljudima upomoć, no ne može postati učinkovita tamo gdje je ona odbačena. I zato čovječanstvo tone sve dublje i dublje, kako bi naposljetku potpuno potpalo protivniku, i zbog toga u najbeskrajnijoj udaljenosti iznova započelo put svoga razvoja, tako da jednom može postati blaženo. Naizgled je to čin okrutnosti, koji međutim ima za cilj pridobiti nazad otpalo, i koji stoga ne može biti zaobiđen, jer pridobivanje nazad više nije moguće na drugi način. Tko se Meni protivi, sve više se udaljava od Mene, a to znači hlađenje njegove duhovne supstance, njeno otvrdnjavanje do najčvršće materije. Duhovno sada mora okusiti sve muke vezanosti, tako da samo od sebe potraži (počne čeznuti, usčezne) u visinu, u slobodu, i odustane od otpora protiv Mene. Jer, Ja ljubim Moja stvorenja, i neću dopustiti da se bilo koje od njih za vječnost izgubi. Tamo gdje Moja Ljubav nije prepoznata, tamo se Moja moć i mudrost moraju prepoznatljivo izraziti, a to će se dogoditi na Dan Suda, gdje će Moji biti oslobođeni iz najveće zemaljske nevolje, gdje ću Ja Osobno doći suditi žive i mrtve, one koji stoje u vjeri u Mene i zato će vječno živjeti, i one koji su Moji protivnici i stoga moraju potpasti duhovnoj smrti, tako dugo dok oni ne budu prihvatili Moju Ljubav, i ne budu nosili žudnju prema Njoj, jer tek tada će i oni biti probuđeni u život. Beskrajno dugo vremena će proći u najvećoj agoniji neslobode, jer ono što Mi se suprotstavlja mora biti svezano, tako da njegov utjecaj više ne šteti onima koji su Mi okrenuti, koji Mi ostaju odani i u najvećoj zemaljskoj nevolji .... A ovaj Sud više nije daleko .... A to što prije ide Zemljom u patnji i jadu, u užasu i nevolji, to su posljednja sredstva da se otpalom još pomogne da Me prepozna i stremi prema Meni. No, tko je već pokoran Mojemu protivniku, Mene više ne prepoznaje, on je zaslijepljen, te u svijetu i njegovim užicima vidi konačno ispunjenje svog zemaljskog života. I sve će pred njegovim očima biti uništeno, a on sam će potonuti u bezdan, budući je njegovo nastojanje bilo da Mene svrgne (istisne), jer je on sam sebe izručio onoj moći koja ga je htjela upropastiti za vječnost.

AMEN

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel

MILOST DJELA OTKUPLJENJA .... OSNAŽENA VOLJA ....

B.D. 2902 from 29. rujan 1943, taken from Book No. 37

Milošću Božanskog Djela Otkupljenja, čovjekova volja je odlučujuća za to da li će njemu pristići snaga da ju vrši. Tko Isusa Krista priznaje za Otkupitelja svijeta, tko Njegovu smrt na Križu vidi kao pretrpljenu za cijelo čovječanstvo, tko vjeruje u to da je čovjek Isus, Koji je kroz Svoje Ljubavno djelovanje raspolagao puninom moći i snage, u slobodnoj volji podnio Bogu žrtvu pomirenja (poravnanja, nadoknade) kako bi otkupio ljude od njihove krivnje grijeha .... tko kroz ovu vjeru sebe samoga ubraja u krug onih za koje je Krist umro na Križu .... on treba samo htjeti doći do Boga, postići cilj zbog kojega je on na Zemlji, onda će mu također zbog Isusa Krista pridoći snaga, i njegov put će biti ispravan pred Bogom. Vjera u Djelo Otkupljenja gradi branu protivniku, koju on ne može srušiti, i čovjek više nikada ne može zalutati i ići pogrešnim putem, on više nikada ne može potpasti silama tame, ako je ova vjera živa u njemu .... „Tko u Mene vjeruje, ima vječni život ....“ Isus Krist je Svojom smrću na Križu slomio moć protivnika, On je ljudima kupio osnaženu volju, tako da svi oni koji u Njega vjeruju i imaju volju činiti dobro pred Bogom, mogu u sebi osjetiti milost Djela Otkupljenja, pojačanu volju prema gore, koja im sada također donosi snagu za ispravan način života na Zemlji. Volja čovjeka se jedino treba slobodno odlučiti za ili protiv Boga; ali gdje je Krist odbačen kao Otkupitelj svijeta i Božji Sin, tamo će i volja biti nepostojana, budući protivnik još posjeduje svoju punu moć naspram njega, i ne dopušta da volja čovjeka dođe do izvršenja. Sam čovjek je međutim preslab da pruži otpor, jer je on još u sponama moći koja radi protiv Boga. Čovjek bi u svojoj slabosti potpuno potpao njegovoj moći, da ga Isus Krist nije učinio slobodnim kroz Svoje Djelo Otkupljenja, ali on također mora Njega priznati, i kroz to pribaviti pravo da je Krist umro i za njega .... I tako on mora iskoristiti milosti Djela Otkupljenja, onda će on biti pobjednik nad onom moći koja ga želi udaljiti od Boga. A volja za Boga i vjera u Isusa Krista kao Otkupitelja svijeta je jedina odlučujuća, i čovjek se onda više nikada ne treba bojati da će promašiti pravi put. Njega za ruku vodi Bog Osobno, Koji je Sebe utjelovio u Isusu Kristu na Zemlji kako bi otkupio ljude koji su dobre volje.

AMEN

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel

PROTIVNIKOVA MASKA .... - ‘POZNAT ĆETE IH PO NJIHOVIM PLODOVIMA ....’ - (Matej 7:15-20)

B.D. 2904 from 30. rujan 1943, taken from Book No. 37

Jedino Božanski utjecaji mogu motivirati ljudsko biće da djeluje dobrostivo (Galaćanima 5:22)), sile odozdo neće nikada učiti osobu da ljubi ili ga pokušati nagnati da odluči živjeti na Bogu-ugodan način. ‘Poznat ćete (ih)) po njihovim plodovima ....’ kojim silama ljudi sebe izručuju. I ovo bi trebalo biti dovoljno, vama koji ste sumnjičavi. Koji duh bi vas trebao učiti ljubiti ako ne Boga Osobno? .... Ljubav je Božanska i prema tome neće nikada biti zastupana od strane bića koja su odvraćena od Boga .... I jednom kada je Ljubav podučavana i prakticirana protivnikova moć će biti slomljena, otud on bi sebe lišio oružja ako, poradi maske, najprije pokuša ohrabriti akcije Ljubavi; on sam bi postavio u ljudske ruke najbolja sredstva da shvate da su on i njegova aktivnost odvraćeni od Boga .... Ali on pokušava obmanuti ljude, oslabiti svaku njihovu moć prosudbe, i on doista obmotava ogrtač Ljubavi oko sebe, on sebe predstavlja kao dobrog i plemenitog i onda vrši utjecaj da ljudi djeluju u suprotnosti sa Ljubavi .... On predstavlja sebe kao predstavnika dobra i jedino pokušava steći prednosti za sebe samoga i njegovu vlastitu vrstu, koja su, međutim, čisto svjetovno prepoznatljiva i uvijek su postignuta na uštrb drugih ljudi. On ne nagoni ljude ostvariti djela Ljubavi premda pristupa ljudima pod maskom Ljubavi .... Niti on ganja duhovne ciljeve, i na taj način također prepoznajete djelovanje odgore ili odozdor .... Čim je transformacija najunutarnijeg bića u Ljubav bila podučavana vi morate priznati Božansko porijeklo i znati da vam jedino glasnici sa neba prenose takovo učenje. Jer ljudsko biće sebe iskupljuje posredstvom Ljubavi, posredstvom Ljubavi on sebe oslobađa od kontrole Božjeg protivnika. On (Sotona)), međutim, pokušava iznova zavezati ljude za njega i nagoni ih počiniti najokrutnije akcije, on ih huška da otvoreno vojuju rat protiv Boga, protiv svega što je dobro, on pokušava odvratiti ljudske misli od činjenja dobra i da jedino streme za materijalnim stvarima, i njegov utjecaj cilja uništiti sve što svjedoči za Boga i o Bogu. I time on najprije traži ohrabriti ljudsku sebičnu ljubav, on neće nikada propovijedati njima Ljubav spram bližnjega .... jer jedino na ovaj način će on za sebe pridobiti duše. Međutim, Božanska Ljubav otkriva sebe kroz podučavanje ljudi nesebičnoj Ljubavi,tako što im ukazuje stazu koja vodi spram ponovnog zadobijanja izvornog stanja koje se sastojalo od najčišćeg oblika Ljubavi .... I to je zašto sve što podučava Ljubav mora biti Božanskog porijekla, to mora neizbježno svjedočiti o Bogu, budući je Bog Osobno Ljubav i On pokušava voditi sve što je jednom otpalo od Njega nazad k Njemu, što je jedino moguće ako ljudsko biće samo postane Ljubav, zbog čega se svaki napor svjetlosnih bića odnosi jedino na jedan cilj, da poduče ljude učenju Ljubavi i da im pomognu doći do Boga.

AMEN

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel

RAZMIŠLJAJTE O SMRTI

B.D. 2912 from 6. listopad 1943, taken from Book No. 37

Razmišljajte o satu vaše smrti i pitajte se koliko dobro ste se pripremili za Vječnost. Uzmite u obzir vaš odnos prema Bogu i u kojoj mjeri ste iskoristili talent kojeg vam je On, za života na zemlji, dao na korištenje. Zapitajte se da li bi mogli stajati ispred Božjeg suda, i da li je vaš zemaljski život pravedan u očima Božjim, da li ste iskazivali ljubav, i da li ste spremni u bilo koji čas napustiti Zemlju bez straha što ćete svoje račune morati položiti Bogu.

Razmislite o tome, vaša snaga nestaje sa smrću. Ako napustite ovu Zemlju još nerazvijene duše, vašom vlastitom snagom nećete moći učiniti ništa. Zapitajte sebe da li ste toliko zadovoljni da bi ovu zemlju mogli napustiti u miru. Budite jako samo-kritični. Težite vlastitom usavršavanju. Iskoristite svaki vaš dan, jer dok li god ste na Zemlji i dalje imate priliku učiniti puno. I dalje imate priliku pročistiti svoje 'ja', jer vama je dana mogućnost da to neprestano činite kroz djela Ljubavi.

Razmišljajte o tome da jednog dana morate umrijeti i spoznajte da vi, kao slabašna stvorenja, ne možete odgoditi smrt ni za jedan sat ako je Bog odlučio vrijeme vašeg umiranja. Molite se iskreno za Božju Milostivost, za Njegovu Oprostivost, i za Njegou podršku, koje će vam On dati u Svojoj Ljubavi. A sa Svojom Ljubavlju će vam također dati i snagu koja će vam osigurati uzašće.

Ne ispuštajte vaš cilj iz vida tako da se nakon što ovaj zemaljski život završi možete probuditi u Vječni Život. Živite u skladu sa tim ciljem, ispunjavajte Božju volju i uvijek mislite kako bi svaki dan mogao biti vaš posljednji dan na Zemlji. Na ovaj način se možete pripremiti. Onda možete živjeti savjesno i ući bez straha u to Kraljevstvo Mira, vašu istinsku domovinu.

AMEN

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel

ISPUNJAVANJE BOŽANSKIH ZAPOVIJEDI .... SVJETOVNE KUŠNJE ....

B.D. 2916 from 9. listopad 1943, taken from Book No. 37

Daleko je lakše podrediti se svijetu (uklopiti se u svijet), nego ispunjavati Božanske zapovijedi, jer ono što svijet od čovjeka traži je i želja samog čovjeka, tj. to pogoduje tijelu čovjeka pa on tome i teži. Božanske zapovijedi zahtijevaju odustajanje od onoga što tijelo žudi, a u korist bližnjega koji je u nevolji. Dakle želje tijela moraju biti stavljene u drugi plan, ono mora odustajati duše radi, tada čovjek na Zemlji živi svoj život u skladu sa Božanskom voljom i to mu donosi duhovni uspjeh.

Ispunjavanje Božanskih zapovijedi je dakle prevazilaženje samoga sebe, prevazilaženje svih tjelesnih žudnji i neprestano žrtvovanje onoga što je samome čovjeku milo i bitno .... To nije lako, tj. to zahtjeva neprestanu dostavu snage, pošto se čovjek za ispitivanje svoje slobodne volje mora oduprijeti kušnjama, jer žudnja tijela uvijek nanovo prijeti poremetiti ga i on neprestano treba snagu kako bi mu se (tijelu) odupro. No bez unutarnje borbe ne može se doći do duhovnog napretka, i bez iskušavanja se ne može niti ostati postojan.

Tako da će se svijet uvijek htjeti nametati, Božanske zapovijedi uvijek će zahtijevati požrtvovnost, dok se pak svijet trudi uživanje svjetovnih radosti ljudima učiniti sadržajem života, i potrebna je snažna volja, duboka vjera i svjesno stremljenje k Bogu za to da bi se odustalo od svijeta i da bi se u ispunjavanju Božanskih zapovjedi pronašlo bezrezervno zadovoljstvo. Snaga iz Boga čovjeka mora osposobljavati za potonje, ona ga mora prožimati i mora omogućavati da čovjek osjeti Ljubav Božju, onda će i njegovo djelovanje u Ljubavi rasti, i čovjeka će činiti sretnim, on se više neće osjećati žrtvom, nego će ga nesebična Ljubav prema bližnjemu činiti sretnim, i njemu svjetovne stvari više neće nedostajati, nego će od njih voljno odustajati radi onoga što je za to zamijenio .... Ljubav Božju, Koja mu tada u obliku snage dotječe i koja sve zemaljske radosti po vrijednosti višestruko nadmašuje.

Tad niti tijelo više neće žudjeti za svijetom, nego će ono sudjelovati u duševnom radu i naći će svoje zadovoljenje u tome, jer duša koja ljubi nadvladala je tijelo, ona je dominirana od duha u sebi, a i tijelo se podlaže njegovim zahtjevima, ono se produhovljava isto kao i duša, ako Ljubav Božja u njemu može biti aktivna putem nesebične Ljubavi prema bližnjemu ....

AMEN

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel

PREOBRAZBA VANJSKE FORME ..... NOVI RAZVOJNI PUT ....

B.D. 2921 from 12. listopad 1943, taken from Book No. 37

Potpuna preobrazba postojeće vanjske forme postala je nužna, budući da duhovno (ili duhovna supstanca, duhovni elementi) u tom obliku više ne može sazrijevati, djelomično zbog slobodne volje forme koja se nalazi u zadnjem stadiju razvoja, djelomično zbog prijevremenog razaranja drugih vanjskih formi za koje je isto tako odgovorna slobodna volja čovjeka. Nema više sazrijevanja unutar Reda po Božjoj Volji, bezbrojna su stvorenja ilegalno u slobodnom stanju, znači umakla su iz jedne forme, a još nisu ušla u novu formu, jer je za to potrebna određena konstruktivna aktivnost ljudi. A to raspušteno duhovno opet djeluje na ono duhovno koje se nalazi u razvoju tako da se to suprotstavlja Božjem Redu, a to je nepovoljno za ikakav razvoj prema gore.

A sve to je omogućeno putem čovjekove volje, koja se međutim ne može usmjeravati prisilno, i stoga slobodna volja mora opet biti svezana tako da duhovno mora ponovno proći kroz čvrstu formu, da bi onda opet započelo prolazak kroz stvaranje kako bi se kroz beskrajno dugo vrijeme promijenilo u svojoj volji na način da ju onda u stadiju čovjeka ispravno is-koristi, jer se jedino tako može osloboditi iz ikakve forme.

A budući da trenutno samo malo ljudi svoju volju koristi na ispravan način, što znači na Bogu-ugodan način, a velika većina čovječanstva potpuno je zakazala i svoj zemaljski zadatak potpuno zanemaruje, promjena Bogu-suprotnoga može biti postignuta jedino tako da stvaranje, znači sve ono duhovno što u sebi nosi Bogu-nasuprotno, isto tako u sebi iskusi promjenu, da ono duhovno koje je svezano u formi pređe u viši stadij, dok duhovno u slobodnoj volji, čovjek, opet mora uzeti najčvršću formu kao ovojnicu, jer njegova krivica najveća je pošto se on već nalazio u stadiju spoznaje koji mu je dozvoljavao da se pri ispravnoj primjeni svoje volje potpuno oslobodi iz forme, a on je svoju volju kao i svoju sposobnost u zadnjem razvojnom stadiju zloupotrijebio.

Takva jedna preobrazba mora slijediti kaos iz kojeg nema drugog izlaza nego potpuno razaranje postojećeg, što međutim ne znači potpuno uništenje. Mora samo doći do postavljanja duhovnoga na jedno drugo mjesto, mora oživjeti formu koja odgovara njegovoj udaljenosti od Boga. Duhovnome koje je proigralo slobodu volje koju koristi za djelovanje protiv Boga ona više ne može biti ostavljena. Isto tako, ilegalno oslobođeno duhovno mora opet biti svezano u novu formu, jer bez nje nije moguć daljnji razvoj i to duhovno samo povećava kaos kroz svoju ekspanziju sile protiv Božanskog Reda.

A čovječanstvo koje je postalo tako slabe volje nikako ne može vlastitom inicijativom pronaći pravi put, nikada više neće se promijeniti u Ljubav, koja je jedino protu-sredstvo za smanjenje kaosa, za nastavak razvoja ka gore u Redu po Božjoj Volji a i za pomoć za oslobođenje duhovnoga koje je još ograničeno formom. A zato je preoblikovanje materijalnog Stvaranja neizbježno, inače ne bi bilo Spasenja i duhovno bi Božjem protivniku vječno bilo podređeno .....

AMEN

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel

PROTIVNIKOVO NAPASTVOVANJE I ORUŽJE .....

B.D. 2927 from 16. listopad 1943, taken from Book No. 37

Nikada se ne smijete prepustiti silama zla, pošto vaša volja određuje njegovu vlast nad vama. Dok je ta volja okrenuta u pravcu Boga, vi ste sigurni od nasrtaja protivnika, i nećete biti toliko izloženi njegovom napastvovanju. No on samo vreba trenutke kad je ta volja slaba, kako bi na čovjeka zadobio utjecaj. Stoga bdijte i molite ..... nikada se ne osjećajte toliko jaki da ga se ne trebate bojati, nego znajte da vas neprestano vreba i trudi se odvraćati vas od Boga. Jer on (protivnik) zna slabosti pojedinca i koristi ih, tako da je čovjek u opasnosti samo ako neprestano nije u (s)vezi s Bogom putem iskrene molitve i djelā Ljubavi.

Gdje se vrši Ljubav, tamo protivnik nailazi na čvrst otpor, tamo je njegov trud uzaludan. Djela Ljubavi su najsigurnije sredstvo da ga se iz svoje blizine protjera. Čovjeka radinog u Ljubavi, Božji protivnik ostavlja nesmetanog, pošto je ovaj putem djelovanja u Ljubavi tako duboko i usko spojen s Bogom da to lomi svu vlast protivnika. Jer Ljubav je Bog, a protiv Boga on se više ne može boriti sa uspjehom. Isto tako, volja ka dobrom je silno oružje protiv njega, a mlakost i tromost velika su opasnost, jer one predstavljaju slabost volje i Božjem protivniku dobre su prilike za nametanje svoje vlasti. On je odmah spreman stanje slabe volje pojačati, time što čovjeku predočava ugodnosti koje trebaju zarobiti njegova čula i odvraćati ga od onoga za čim jedino valja žudjeti ..... a to je savez s Bogom .....

On se trudi ometati dubinu i srdačnost molitve i zadobiti utjecaj na čovjekovo razmišljanje. Ako mu to uspije, čovjek se gubi u banalnostima (površnim stvarima), njegovo duhovno stremljenje postaje slabije, i njegova snaga za otpor popušta. Čovjek koji stremi Bogu opet će se sâm uspjeti probiti, no to je izgubljeno vrijeme koje je nenadoknadivo, jer svaki uspon je tegoban i stoga utoliko teži koliko niže čovjek potone. Stoga bdijte i molite, ne popuštajte u vašem stremljenju k Bogu, zazivajte Ga za Njegovu potporu, i tako zapriječite protivniku pristup k vama. Ostanite aktivni u Ljubavi, i time njegovim nastojanjima pružite otpor, tada ćete neprestano imati snage da ga odbijete i da se uklonite njegovom utjecaju.

AMEN

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel

BORBA PROTIV RADNIKA U VINOGRADU ....

B.D. 2931a from 19. listopad 1943, taken from Book No. 37

Onome tko se izjašnjava za Mene, okrećem i Ja svu Moju Ljubav, i preuzimam brigu za njega u svakoj nevolji tijela i duše. Koji Me traže, od njih ću se Ja također pustiti pronaći, a one koji Mi žele služiti prihvaćam kao radnike u Mojemu vinogradu. Ja njima dodjeljujem pravi posao, i ostajem im stalni Savjetnik u njihovom razmišljanju i djelovanju, potičem ih na gorljivu aktivnost, i uvijek im dajem snagu da ju izvrše. Jer to je hitan posao koji ne podnosi nikakvo odgađanje, to je posao koji znači djelo Ljubavi za bezbrojne izgubljene duše; to je posao koji može otkloniti neizrecivu patnju duša, i koji stoga treba biti izvršen bez oklijevanja, te zahtjeva voljne radne snage. I zato Ja blagoslivljam one koji se Meni ponude u službu, i Ja ih ne puštam da ikada više padnu žrtvom djelovanju neprijateljskih snaga, bilo na Zemlji, bilo u duhovnom kraljevstvu. Neprijateljsko je djelovanje međutim sve što bi ove Moje voljne suradnike na Zemlji trebalo zadržati od njihove aktivnosti, što bi ih trebalo odvratiti ili učiniti nepodobnima za djelovanje za Mene. Neprijateljsko djelovanje je također svako nastojanje koje želi poljuljati vjeru u Mene i oslabiti vjeru u Moju Ljubav, koje želi zanijekati svaku povezanost sa Mnom tamo gdje se Moje djelovanje otvoreno očituje. To je tiha borba koja se vodi protiv Mene, od strane onih koji vjeruju da su Moji borci, koji se osjećaju ovlaštenima kritizirati Moju Riječ, Moje djelovanje i Moju volju .... Ja sam Gospodar i ne podređujem se nikakvoj volji koja Me određuje, stoga Ja mogu slobodno iz Sebe djelovati, bez da moram položiti račun. Ali vi ljudi se osjećate ovlaštenima da sumnjate u Moje očigledno djelovanje, te da ga predstavljate kao nevjerodostojno, a time nastojite posijati sumnju i nepovjerenje u srca ljudi koji Mi se približavaju u najboljoj volji, u djetinjoj Ljubavi i poslušnosti. Vi njima osporavate sposobnost koju vi sami sebi pripisujete (uzimate) .... da bi mogli biti aktivni kao radnici u Mojemu vinogradu .... Koga Moj Duh uvede u njegovu službu, jedino on može ispravno ispuniti svoje služenje, i stoga je (19 Listopada 1943) neosnovana vaša briga da se postupci ovih okreću protiv Moje volje .... Odvojite se od krutog nauka, i potražite Duh u pisanoj Riječi, i zahvalite Mi što sam vam Ja pomogao u tome .... I nemojte zbunjivati Moje, koji u slijepom povjerenju slijede Moje upute, i puštaju da im Ja Osobno govorim. Ne uznemirujte se time u kojem obliku Ja njima objavljujem Moju volju, nego budite sretni da Ja to činim, da vas Ja nastojim istrgnuti iz stanja koje skoro graniči sa beživotnošću .... da Ja vama donosim blizu živu Riječ, čiju snagu vi možete osjetiti na sebi, ako ste voljni i povjerite se Mojoj Ljubavi i skrbi. Ja jedino tražim da nosite pomoć čovječanstvu, budući se pokorava moći protivnika, i bez Moje pomoći se više ne može uzdignuti .... Zar ne vjerujete da Ja Sam znam što vam je potrebno? Zar ne vjerujete da duša koja Me žudi uživa Moju zaštitu, ako ju ona traži? Zar ne vjerujete da je jedna takva duša prikladna kao radnik u Mojemu vinogradu? Zar ne prepoznajete nisko duhovno stanje koje bi vam moralo najaviti skori Kraj? .... Nije li nedostatak vjere u Moju svemoć, mudrost i Ljubav, to što vas čini da sumnjate u autentičnost (istinitost, izvornost, nepatvorenost) Moje Riječi? Zbog čega pripisujete protivniku ovu veliku moć i zašto vjerujete da ću Ja tolerirati da se on služi Mojim Imenom? „Ustat će lažni kristi i lažni proroci ....“. Ovo je Riječ koju vi upotrebljavate, i koju ste potpuno pogrešno protumačili .... Pokušavat će Me istisnuti, i htjet će Me zamijeniti ljudima koji obećavaju svijetu donijeti spasenje .... željet će Moje učenje učiniti bespredmetnim, te će doći proroci i objavljivati novo doba, doba kada se Moje Ime više ne bi trebalo upotrebljavati, kada će se htjeti voditi život pod potpuno drugačijim uvjetima, kada će se željeti ukloniti Moje učenje Ljubavi, i među ljudima će se pojaviti drugi učitelji, koji žele svrgnuti Moje učenje Ljubavi, stoga sami sebe i njihova učenja stavljaju iznad Onoga, Koji je želio donijeti spasenje njihovim dušama .... Ali oni koji svjedoče za Mene nemaju ništa zajedničko s njima, oni su Moji sljedbenici, oni su Moji predstavnici na Zemlji, nad kojima protivnik ne može steći nikakvu vlast .... Oni se bore sa Mnom i za Mene u bitci koja će planuti protiv Mene i Mojega učenja .... A Ja se njima služim da osnažim Moje, da im učinim zamjetnom Očevu blizinu, da ih ne ostavim siročadi u svijetu koji želi njihovu propast .... Ja poznajem Moje i Moji poznaju Mene, budući ih Moja Ljubav zaista moćno k Meni privlači, i upravo tako se oni u Ljubavi tiskaju prema Meni, i oni čuju Moj glas .... On njima tiho zvuči jasan u srcu, i oni znaju da je to Moja Riječ koja im objavljuje Moju Ljubav. Oni poznaju Očev glas, uvijek i stalno slušaju ono što im Ja imam za reći. A ove vi trebate slušati, i kroz njih primiti Moje prijenose, budući vi više ne shvaćate pisanu Riječ, ona je vama postala nerazumljiva, vi ste ju učinili svjetovnom i pritom ste se daleko otklonili od Istine. Sada vam je ponuđena Čista Istina, a vi nju ne prepoznajete kao takvu. No, Ja ću se uvijek i zauvijek otkrivati onima koji se u Ljubavi tiskaju prema Meni. Njima Ja želim dati razjašnjenje i o Pisanoj Riječi, tako da ju ispravno shvate, i da su u stanju objasniti ono što je ljudima inače nerazumljivo, i nepojmljivo ostaje tako dugo dok god se oni postavljaju neprijateljski spram Mojih razjašnjenja.

AMEN

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel

ZNAK ZA DJELOVANJE ZA BOGA I NJEGOVO KRALJEVSTVO ....

B.D. 2932 from 21. listopad 1943, taken from Book No. 37

Ne pustite ni jedan sat da prođe neiskorišten, i imajte na umu da se sve više približava Dan, koji treba staviti Kraj bješnjenju naroda. Vi zato morate biti neprestano (nepokolebljivo) aktivni za Božje kraljevstvo, vi morate ispuniti vaš zadatak, vi morate stalno raditi na vama samima, kako bi potom mogli započeti duševni rad na bližnjima. Jer, vaš veliki posao još stoji pred vama .... da vi vaše bližnje podučite i približite im Božju Riječ .... Vašem će djelovanju prethoditi teška patnja, i vi ćete sami trebati dokazati vašu vjeru, jer vi ćete preživjeti jedan dan, i jednu noć koja će zasjeniti sve što se do sada dogodilo. Što stoji pred vama, to svijet još nije doživio u ovom opsegu .... No, vama će nadoći snaga da se duhovno aktivirate, jer mora biti iskorišteno vrijeme, kada su ljudi u stanju prihvatiti, kada su prijemčivi za Božansku Riječ, i kada im ova treba biti propovijedana posvuda i u svako vrijeme. Zato vi puni pouzdanja možete gledati ususret ovom vremenu, vi nećete biti nezaštićeni i nemoćni, budući vas Onaj Koji vas je izabrao da djelujete za Njega, također oprema (opskrbljuje) Svojom snagom i Svojom milošću, kada je došao čas u kojem se vi trebate dokazati. Jer Bog će se uskoro pokazati u svoj Svojoj moći .... Tada će za kratko vrijeme nastupiti duhovna glad, i ljudi će biti otvoreni za Božju Riječ, oni će žudjeti razjašnjenje, i započeti živo promišljanje, budući ljudi traže objašnjenje za događaj koji se odvio bez ljudske volje. A, onda ćete vi morati govoriti bez straha i bez ustezanja, vi ćete im morati držati pred očima njihov pogrešan način življenja, i ukazati im na nedostatak Ljubavne aktivnosti. Vi im onda morate prizvati u pamćenje zapovijedi Ljubavi, i morate ih podučiti, da jedino Ljubav u nesebičnosti može odvratiti od Zemlje veliku patnju, da je jedino Ljubavno aktivan čovjek u stanju nju podnijeti. Vi ćete ih morati pridobiti za Božje kraljevstvo, i naglasiti prolaznost svega zemaljskoga. A, ako vi dakle želite služiti Bogu na ovaj način, da vi Njemu privodite duše, i povećavate Njegovo kraljevstvo na Zemlji, vama neće uzmanjkati snage, čak i ako sa zemaljske strane budete sprječavani u vašem djelovanju. Ono što vas Bog poziva da učinite, to vi uvijek, na prvom mjestu, morate ispuniti, onda vas On nagrađuje uvijek u skladu s vašim djelovanjem. Jer, u nadolazećem vremenu On treba gorljive sluge na Zemlji, i svaki radnik u Njegovom vinogradu će uskoro osjetiti blagoslov Njegovog posla, i biti sve gorljiviji .... Stoga se ne bojte da nećete moći ispuniti vaš zadatak, jer je otpor izvana prevelik .... Za Božju snagu ne postoje prepreke, i Božja će snaga uvijek pobijediti. Stoga vi tražite Njegovu snagu, i iskoristite ju, budući ste voljni služiti Bogu. Jer volja povezana sa snagom postaje djelo, a čim ste vi aktivni za Božje kraljevstvo, vi već radite u suradnji s Božjom snagom. Vrijeme više nije daleko, i zato svaki sat treba biti iskorišten, tako da vi možete sasvim spremno iščekivati Dan, koji znači preokret u vašem životu, koji je za vas znak da sada započinje vaš zemaljski zadatak. I onda nemojte dugo oklijevati, nego djelujte, dok je još dan .... Dajte obavijest (poruku) o Mojemu djelovanju, o Mojoj volji da uvedem ljude u Istinu, dajte obavijest o Mojoj Ljubavi koja se odnosi na svako od Mojih stvorenja, i navijestite im skori (bliski) Kraj, koji čini zaključak (obračun) jednog perioda Otkupljenja .... i (podučite) upozorite ih, tako da se oni ozbiljno pripreme za ovaj bliski Kraj.

AMEN

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel