Nova Objava koju je primila Bertha Dudde

Objava Br. 2733 - 2776

Molimo vas obratite posebnu pažnju na činjenicu da su Božje Riječi koje su nam upućene ne-denominacijske.

Sadržaj ove publikacije ni u kom slučaju ne namjerava privući članove bilo koje Kršćanske vjerske pripadnosti, niti regrutirati članove u bilo koju drugu vjersku pripadnost.

Njena jedina svrha je učiniti današnju Božju Riječ... dostupnom svim ljudima.

Između 1937. i 1965., Berthi Dudde je bilo dozvoljeno na dnevnoj bazi primati i zabilježiti 9030 pojedinačnih Objava.

Objavljivanje Objava je omogućeno zahvaljujući aktivnoj podršci mnogih prijatelja Božje Nove Objave.

Neka ova Božja Riječ postane blagoslov mnogim ljudima. (Također vidi B.D. br. 4015)

Razdjeljivanje Objava je vrlo poželjno. Moraju se prosljeđivati jedino cjelovite i nepromijenjene Objave. (Također vidi B.D. br. 8899)

‘Tko ima Moje Zapovjedi i čuva ih, taj Me ljubi... i Ja ću ljubiti njega i njemu se očitovati...’ Ivan 14,21

Izdavač, Hans-Willi Schmitz

http://www.bertha-dudde.org/hr

Bertha Dudde – Autobiografija

Na zahtjev mnogih prijatelja, Bertha Dudde je 1953. napisala sljedeću biografiju:

Objave ‘Unutarnje Riječi’ dobijam i zapisujem od dana 15. Lipnja 1937. godine. Da bih ispunila želje mnogih svojih prijatelja, ja ću vam dati opis svoga zemaljskog života, kratko objašnjenje o onome što sam na duhovan način primila, kao i moje vlastite osjećaje o svemu tomu.

Rođena sam 1. Travnja 1891. godine u Liegnitzu u Šleziji, današnja Poljska, kao druga kći jednog umjetničkog slikara. Djetinjstvo sam proživjela skladno u svom roditeljskom domu uz svojih šest sestara. Egzistencijalne nevolje sam upoznala vrlo rano. Mojim roditeljima je trebao novac tako da sam svoju sklonost šivanju iskoristila ne bih li bila od koristi svojoj obitelji. No i pored toga, roditelji su imali novčanih problema, a time i brige, tako da sam se sve do nedavno trudila pomoći svojoj obitelji.

Moji roditelji su bili različitih vjeroispovijesti. Otac je bio protestant, a majka katolkinja. Mi djeca smo bili odgajani u katoličkoj vjeri, ali na nas nitko nije vršio pritisak ili nas pak prisiljavao da slijedimo crkvene običaje, tako da je kasnije svatko od nas mogao sam za sebe i u potpunoj slobodi odlučivati o svojoj vjerskoj pripadnosti.

Ja osobno sam bila religiozna, ali doktrinu katoličkog sustava nisam mogla prihvatiti, iako sam poštivala crkvu. Jednostavno nisam mogla na van zastupati nešto što moja unutrašnja savjest nije prihvaćala s potpunim uvjerenjem. Tako sam prestala odlaziti u crkvu, od propovijedi sam čula samo malo, i nisam imala nikakvo poznavanje Biblije. Nisam čitala nikakvu religijsku ili pak naučnu literaturu i nisam se priključila nekoj drugoj grupi ili religijskoj sekti.

Tko poznaje katolički oblik vjere, zna u kakve sve nevolje zapadne čovjek sa svojom savjesti ako je se želi osloboditi. Ja također od toga nisam bila pošteđena. Ali u meni je ostalo pitanje: što i gdje je ono što je ispravno (ili ‘što je Istina, i gdje je čovjek može pronaći?’).

Često bih, dok sam molila Molitvu Gospodnju (‘Oče Naš’), preklinjala Gospoda da mi dozvoli pronaći Njegovo kraljevstvo. Ova molitva se ispunila 15. lipnja 1937. godine. Molila sam se tiho i osluškivala svoju unutrašnjost – bila sam skroz mirna – u takvom stanju sam se često nalazila, jer me za vrijeme toga uvijek obuzimao čudesan mir, i misli koje su mi pritom dolazile – u predjelu srca, ne u glavi –pružale su mi utjehu i davale snagu.

Još nisam znala da su mi te misli bile ´dane´, sve dok u jednom čudnom snu nisam doživjela nešto, što se kasnije ispostavilo kao Istina, što me ponukalo zapisivati te `misli’.

Tako mi je jednog određenog dana, dok sam osluškivala svoju unutrašnjost, jasno i glasno došao niz riječi, koje sam zapisala. To je bila prva poruka koju sam zapisala i ona je započinjala ovako: ‘U početku bijaše Riječ! Te Deum (početna riječ himne ‘Te Deum laudamus’, tj. ‘Tebe Bože slavimo’) Stvoritelju Neba i Zemlje!’

A onda su se pojavile sumnje: ‘Jesi li to sama od sebe napisala?’ – Ukratko, hrvala sam se, molila se i vodila mnoge unutarnje borbe, ali uvijek su riječi iznova nadolazile poput rijeke, poput velikog toka mudrosti pred kojim sam drhtala. – A onda me Sam Bog oslobodio sumnji, On mi je odgovorio i prepoznala sam Njega u Njegovoj Riječi kao našeg Oca. Moja vjera je rasla, sumnje su postajale sve manje, a ja sam primala i zapisivala svakodnevno.

Sadržaj zapisanog je prelazio moje znanje. Izrazi, koje nisam nikad čula, ili pak o njima čitala, čudni pojmovi na stranom jeziku, naučni pojmovi kao i upute nezaustavljivo su mi pritjecali. A povrh svega, ljubavne izjave Oca Nebeskog kakve još nikad nisam čula, a koje, na kraju krajeva, daju utočište i objašnjavaju sva pitanja o našim životima i smislu našeg postojanja.

Te ‘Riječi’ mi dolaze na sljedeći način: nakon unutarnje molitve i kratke koncentracije, osluškujem prema unutra. Tamo se tada javljaju jasno izražene misli, a riječi, jedna po jedna, jasno teku – uvijek tri ili četiri odjednom, slično radijskom priopćenju ili meteorološkom izvještaju, i to polako tako da s lakoćom mogu pratiti i zapisivati jedan dio rečenice za drugim.

Riječi zapisujem stenografski, kao po diktatu, bez da mislima ili konstruktivno sudjelujem u tome. Pritom nisam ni u kakvom stanju transa; osim toga, ja ne oblikujem rečenice, nego mi riječi na izvjestan način priskaču, bez da za vrijeme pisanja obuhvaćam značenje zapisanog.

Danima poslije toga, ili čak tjednima, taj stenogram prenosim u čisti zapis, bez da ga prije toga pročitam, riječ po riječ, bez mijenjanja ili ´poboljšavanja´ jednog jedinog sloga, a ni u kojem slučaju ne obrađujući smisao rečenog niti ga stilizirajući. Trajanje jednog takvog diktata iznosi oko pola sata. Izričito bih naglasila da taj proces ne nastaje kao proizvod bilo kakvog pritiska, tj. prisile, niti se događa u ekstatičnom stanju. Sve se to događa trezveno i jednostavno, bez ikakvog uzbuđenja ili utjecaja moje vlastite volje. U bilo koje doba mogu prekinuti Objavu te je nakon deset sati ili dana usred prekinute rečenice jednostavno nastaviti. Bez da sam ranije mi dano pročitala, Objava mi ponovno biva tečno diktirana u pero.

Volja mi je, dakle, oslobođena od bilo kakve prisile – ono što ja želim, je služiti Bogu i činiti ono što Njegova Sveta Volja zahtijeva od mene.

Mogu u svoj Istini izjaviti da sam do ove Istine bila ‘vođena’, i da su mi pojmovi u potpunosti bili i morali biti strani. Tek godinama poslije pronašla sam potvrdu onog što sam primila, kada sam upoznala zapise štajerskog mistika Jakoba Lorbera. Nemoguće je pojmiti moju radost tijekom čitanja velikih Lorberovih djela, ‘Velikog Ivanovog Evanđelja’ i ‘Isusovog djetinjstva’. Tek tada sam doznala da je i drugim ljudima bila dana Riječ Gospodnja, da je Bog, Gospod, u svim razdobljima pričao Svojoj djeci i da će i ubuduće nastaviti pričati, jer beskrajna Očeva Ljubav i milost ni ne može drugačije.

U Lorberovim zapisima otkrila sam isto ono što je i meni bilo dano. Često nisam razumjela Riječ koja bi mi došla, međutim, Nebeski Otac mi je u Svojoj Ljubavi davao i objašnjenja. Bilo je i čudesnih događaja, koje je pojedinačno sada nemoguće navesti, ali koji svjedoče o nezamislivoj poniznosti i Očinskoj blagosti.

U nedostatku sveukupnog obrazovanja, uvijek sam se smatrala neispisanom stranicom. Nedostatak novca i vremena sprječavali su me da čitam dobre knjige kao i da posjećujem predavanja. Znala sam samo za naporan rad od ranog jutra do kasno uvečer. I pored toga sam svakodnevno primala slasne obroke duhovnog dobra, bez da sam uopće znala za koga sam to primala.

Baš moje nepoznavanje Biblije i katoličke doktrine mi je omogućilo da prihvatim Riječ Odozgor bez ikakva otpora. Moje iskustvo me uči da je ozbiljan katolik ili protestant, čije je znanje ukorijenjeno u dogmatskim teorijama, previše vezan za njihovu dogmu da bi prihvatio i prigrlio Božanske Objave bez otpora.

Međutim, ipak postoje naučnici na više fakulteta koji s pojačanim zanimanjem najozbiljnije raspravljaju o ovim Božanskim Učenjima. Ne samo da ih interesiraju neoboriva objašnjenja nastanka materije kao i njenog mogućeg razlaganja, već i nastanak pogrešnih učenja i raznih religijskih sustava i vjeroispovijesti.

U porukama koje sam primila pokazano je u čemu se sastoje te pogreške, i od svih se zahtijeva skretanje pozornosti na svako od tih pogrešnih učenja, kad god se za to pruži prilika.

Ali, svakome je ostavljeno na slobodu da prihvati ili pak ne prihvati u svoje srce Gospodnju Riječ. Ali onome koji je razumio Duh tih Očevih Riječi, a ne djeluje u skladu s njima, taj samo povećava razmak između sebe i našeg Oca Nebeskog. Kada ne slijedi riječi opomene Ljubavi, on se time neizbježno postavlja pod zakon. A u istoj toj mjeri, u kojoj ne bude poštovao Božje zapovijedi Ljubavi, izgubit će i Božju Milost.

Božjom milošću se ljudima iznova daje Evanđelje, i prilično ozbiljno im je skrenuta pozornost na svrhu i cilj ljudskog postojanja. Jer milostiva Ljubav Božja želi spasiti sve one koji se još mogu spasiti prije nego što dođe preokret – a on sigurno dolazi! Vrijeme koje su svi vidovnjaci i proroci svih vremena najavljivali – Posljednje vrijeme – sada je ovdje!

Prema mojim zapisima, Gospod ne pravi razliku među Svojom djecom – ‘Priđite Mi svi’ (Matej 11:28) – glasi Njegov poziv. Blago onome koji sluša Njegove Riječi i koji Ga slijedi. Bog ljubi Svoju djecu, On ih sve želi usrećiti – pa čak i ako ona ne žele znati išta o Njemu.

Zapisano: 22. 11. 1953

Potpisano: Bertha Dudde

Bertha Dudde je smjela napustiti svoju zemaljsku ljusku 18. Rujna 1965. da bi se vratila u Očevu nebesku kuću.

Sadržaj

2734 - VIDLJIVA POJAVA GOSPODA.... „GDJE SU DVOJE ILI TROJE OKUPLJENI U MOJE IME....“

2738 - UTJEŠNO OHRABRENJE....

2743 - DUHOVNO NISKO STANJE.... ATEISTI.... POUCAVANJE ISTIH....

2750 - DJELOVANJE U LJUBAVI I MOLITVA SU SREDSTVA MILOSTI....

2755 - NOVA ERA ISKUPLJENJA.... RAJSKO STANJE.... OBNOVLJENA BORBA....

2760 - SVRHA BOŽANSKIH ZAPOVIJEDI.... VJEČNA BLAŽENOST....

2767 - VJEROVANJE U DUŠIN ŽIVOT NAKON SMRTI.... BOŽJE MILOSRĐE....

2772 - PREDUVJET ZA UNUTARNJE PROSVJETLJENJE....

2775 - UTJELOVLJENJE.... INSTINKTI.... PRIPREMNE ETAPE/STADIJI....

2776 - VOLJA ZA ŽIVOTOM.... STRAH OD SMRTI....

VIDLJIVA POJAVA GOSPODA .... „GDJE SU DVOJE ILI TROJE OKUPLJENI U MOJE IME ....“

B.D. 2734 from 12. svibanj 1943, taken from Book No. 34/35/36

Bog se otkriva, kada se obraća pažnja na Njega; On prebiva među Svojima, iako nevidljivo, ali da ojača vjeru On se otkriva na razne načine. On razgovara s ljudima kroz Svoj Duh, misaono ili također zvučno, On zatim prebiva u Riječi među ljudima koji Ga ljube i drže njegove zapovijedi. No, On će se i vidljivo pojaviti nekolicini, čija Ljubav za Njega je duboka i spremna žrtvovati se. Ali, Njega će također prepoznati tek nekolicina, jer će On biti u jednostavnom (skromnom, priprostom) liku među njima, i jedino će Ga prepoznati Ljubav srca, jer se osjeća snažno privučena k Njemu, i po tome prepoznaje blizinu Gospoda. Bit će mir, spokoj i sloga među ljudima, gdje se Gospod vidljivo pojavljuje, i svaki će izaći u susret drugome u Ljubavi, i On će kao istoga mišljenja iznenada biti među njima, i zračit će Ljubav i blagosloviti ljude .... Njegovo oko će počivati na Njegovim vlastitima puno nježnosti i dobrote, a Njegova Riječ će biti utješna i osnažujuća, i jedan mir će zahvatiti ljude, te će svako srce biti okrenuto Njemu puno Ljubavi, svako uho će primati Njegovu Riječ. A iznenada će On izmaknuti njihovom pogledu, i po tome će oni shvatiti, Tko je boravio među njima. A Njegovo pojavljivanje će osnažiti vjeru ljudi, sve sumnje će nestati, i puni snage uvjerenja, oni će sada biti postavljeni u službu za Njega i Njegovo ime; ništa što je poduzeto protiv njih neće ih plašiti, jer se oni osjećaju u pratnji Njega, Kojega oni mogu uočiti na sve načine .... Gospod će doći Svojima, kada su oni u velikoj nevolji, vidljivo i nevidljivo, ali uvijek primjetan (osjetan) u srcima onih koji Ga ljube. On će se pokazati svima koji su okupljeni u Njegovo ime, ili također pojedincima, koji su posebno snažni u vjeri i u Ljubavi .... I tako će Ga također jedan pojedinac moći gledati, dok Ga drugi neće moći vidjeti .... On je međutim uvijek prisutan nevidljivo, gdje su dvoje ili troje okupljeni u Njegovo ime. Tako svaki pojedinac onda može ovim obećanjem stvoriti snažnu vjeru, ako on ove Njegove Riječi uvijek drži pred očima: „Gdje su dvoje ili troje okupljeni u Moje ime, tu Sam Ja među njima ....“ Njegova Riječ je Istina, a gdje prebiva Gospod, tamo se čovjek više ne treba bojati svijeta .... Bog će se otkrivati posvuda; gdje se nađe mala zajednica bogobojaznih i duboko pobožnih ljudi, tamo će se On otkriti u nadolazećem vremenu, da ih osnaži za borbu, koja će se razbuktati zbog vjere. Stoga On mnogo prije silazi dolje na Zemlju ljudima u Riječi, i kroz to im pokazuje da On boravi među njima, da On dolazi svakome tko Ga želi čuti, da On izravno i neizravno dostavlja njima Svoju Riječ, tako da oni trebaju saznati o Njegovoj uvijek brižnoj Ljubavi prema Njegovima, koje je On izabrao za Svoje ratnike. A kada je to potrebno, On će se pojaviti i vidljivo, ako je Njegova Riječ razbuktala Ljubav za Njega u njihovim srcima, te su oni kroz Ljubav postali sposobni Njegovu sliku u sebe primiti, vidjeti Ga tjelesnim ili duhovnim okom. A slika će se urezati duboko u srce, i čovjek će Ga uvijek moći vidjeti, kada je njegovoj vjeri potrebno osnaženje. I uvijek iznova će on moći crpiti utjehu i snagu, jer je Ljubav Gospoda stalno s onim, tko Njega Ljubi cijelim srcem.

AMEN

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel

UTJEŠNO OHRABRENJE ....

B.D. 2738 from 14. svibanj 1943, taken from Book No. 34/35/36

Usmjeravajte vašu volju prema Meni, kako bi vas mogao prigrliti Svojom Ljubavlju. Želim vam pomoći u svakoj nevolji, samo ako čvrsto vjerujete u Mene, tako Mi pokazujete vašu pripadnost Meni putem vaše vjere, jer za Moje Ja Sam stalan pomagač, uvijek Sam blizu Mojih, oni su Moja djeca koju ne ostavljam nikada u bijedi. Morat ćete često pokazati vašu vjeru, svijet će vas teško mučiti i ugnjetavati i željet će vas oslabiti. Ali onda Me zazovite, gledajte povjerljivo u Mene i Moja Ljubav će se pobrinuti i ojačati vas. Sve dok ostajete sjedinjeni sa Mnom, sve dok vaše srce ima utočište u Meni, niste sami i napušteni, jer Ja Sam uvijek u vašoj blizini, jer kroz vašu volju vi se osjećate kao Moja djeca, jer Me prepoznajete kao vašega Oca i tako mi također dajete pravo da se pobrinem za vas i zaštitim vas kao Otac. Vaša želja da pripadate Meni čini vas Mojom djecom, za kojima i Ja također žudim, jer ste jedan dio Mene i to ste prepoznali.

Stoga se ne bojte kada vas svijet tlači, i ne budite obeshrabreni i kolebljivi, jer nitko vam ne može prouzročiti štetu tijela ili duše, ukoliko Ja to prvo ne dozvolim, ali onda je to Moja volja, jer to je na korist vaših duša. Ne morate se nikada bojati, jer Ja se brinem za vas i ono što dopuštam da vas snađe, to je dobro za vas i Moja snaga vam je neprestano na raspolaganju kako bi s njom mogli sve podnijeti. Jer zbog vaših bližnjih morate polagati ispite vaše vjere, morate im dokazati da vaše pouzdanje i vaša vjera neće postati kolebljivi, unatoč napadima i kušnjama od strane svijeta. Morate se potruditi za Moje Ime pred svijetom, i to možete učiniti samo kada čvrsto vjerujete da Sam Ja uvijek sa vama, da vas neću ostaviti same u nevolji i da vas Moja Ljubav štiti, čak i kada se čini kao da je svijet preuzeo prevlast. Što je vaša vjera dublja, to ćete biti jači i veći ćete otpor moći pružiti svijetu. Snaga vaše vjere progoni svaku opasnost, možete učiniti sve, ako dubinski i nepokolebljivo vjerujete da Moja snaga pritječe kroz vas i da za Božansku snagu ne postoji nikakav otpor. Tako će vam svijet doista moći prijetiti, ali vas neće moći pobjediti, jer Ja sam s vama i nitko Mene ne može pobjediti. Ja Sam sa vama koji želite biti Moji, poznajem vašu volju i vašu Ljubav za Mene, i što je više razumljivo ako ne da ću Ja također vama osigurati Moju Ljubav i uzeti vas pod Moj štit. Zato se ne bojte, već uzdajte u Moju Ljubav koja vas je zahvatila i neće vas nikada više pustiti da padnete.

AMEN

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel

DUHOVNO NISKO STANJE .... ATEISTI .... POUCAVANJE ISTIH ....

B.D. 2743 from 17. svibanj 1943, taken from Book No. 34/35/36

Zamislite duhovno nisko stanje ljudi koje se ocituje u povecanom nedostatku Ljubavi (nemilosrdnosti) ), u potpunom nedostatku vjere i u nacinu života na cisto materijalnoj osnovi, onda cete spoznati nužnost toga da se treba otkloniti to duhovno nisko stanje, kad ste upoznati sa pravim smislom i svrhom zemaljskog života. Posljedicno tome, znanje o tome je potrebno kako bi covjeku postao razumljiv nacin upravljanja i djelovanja Boga, da bi onda uvidio da je svaki dogadaj utemeljen u Ljubavi Božjoj, koliko god da se on ljudima cinio mucan i neizdrživ.

Što se više covjek kroz nedostatak Ljubavi udalji od Boga, utoliko mu je nerazumljivije kako Božanstvo treba upravljati svjetskim dogadajima, pošto po njegovom uvjerenju ona ne svjedoce niti o mudrosti niti o Ljubavi. I stoga on Boga potpuno odbija, on odbacuje ikakvo vjerovanje u jednog svemoguceg mudrog Stvoritelja punog Ljubavi. I teško je takvog jednog covjeka uvjeriti u suprotno, teško je uciniti da on shvati smisao i namjenu Božanskog upravljanja, dok god on ne priznaje ništa drugo osim onoga što mu je vidljivo i opipljivo.

Patnja današnjeg doba doduše pridonosi tome da poneki ljudi pronadu put nazad ka Bogu, no daleko više njih skroz gube vjeru, i to iz neznanja, iz nedostatka spoznaje njihove stvarne životne svrhe. No oni sami snose krivicu za svoje neznanje, pošto žive bez Ljubavi, jer su naopake volje i svoju životnu snagu ne koriste na ispravan nacin .... služeci bližnjima u Ljubavi. Inace bi u sebi od Duha bili pouceni, njihovo razmišljanje bilo bi ispravno, misaonim putem bili bi upuceni na njihovo stvarno odredenje i isto tako bi spoznali nepriliku koju uzrokuje ljudski nedostatak Ljubavi.

Svojim krivim razmišljanjem koje mu ulijevaju mracne sile covjek sve više otvrdnjuje, pa i pored toga ne može mu biti pomognuto osim putem upucivanja na njegov naopaki nacin življenja, na posljedice istoga kako za njega samoga i njegovu dušu tako i zemaljski za cijelo covjecanstvo, koje je iste svijesti (usmjerenja, smisla) ) kao i on sam. On može biti samo upozoren na ove posljedice i prepoznati Istinu po tome što ce doci do najavljenih zemaljskih dogadaja, tako da može naci objašnjenje za veliku patnju koja pogada Zemlju, i da on tako pride bliže podukama.

To je jedina mogucnost da mu se skrene pažnja na veliki nadolazeci dogadaj, iako on i za to može da nade prirodno objašnjenje, ako je skroz 'tvrdokorno usmjeren' tj. tvrdoglave svijesti. No na silu njegovo krivo razmišljanje ne može biti ispravljeno, mora biti prepušteno njegovoj volji da dogadaje poveže s Božanstvom Koje njima upravlja.

Vjera u Boga može biti zadobijena kroz duboku muku, kroz neobicno Božje uplitanje koje se ocituje u prirodnom svijetu. Ali isto tako sve može proci pored covjeka koji se skroz odrekao Boga bez da ga se dojmi, i onda za njega nema druge mogucnosti da ga se dovede do spoznaje. On je izgubljen za ovaj zemaljski period i mora zapoceti novi period iskupljenja. On je toliko udaljen od Boga da mora još jednom proci razvojni put. Njegova volja koju je u slobodnoj volji krivo koristio mora ponovo biti svezana, jer je za njega spasenje drugacije nemoguce.

AMEN

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel

DJELOVANJE U LJUBAVI I MOLITVA SU SREDSTVA MILOSTI ....

B.D. 2750 from 23. svibanj 1943, taken from Book No. 34/35/36

Najdjelotvornije sredstvo Milosti je da čovjek prakticira Ljubav, jer djelovanje u Ljubavi neizmjerno mu donosi snagu, a snaga iz Boga Milost je koja sasvim izvjesno vodi ka usavršenju. Tako da ako čovjek prakticira Ljubav, on teži i povezivanju s Bogom, Koji u Sebi jeste Ljubav (1 Ivanova 4:8, 16)), a sve što teži Bogu, od Njega će biti zahvaćeno i opremljeno Njegovom Milošću. Čovjek mora nešto dati želi li primiti .... mora dati Ljubav, želi li od Boga opet primiti Ljubav.

A Milost Božja je dokaz Njegove Ljubavi, Koja svim ljudima stoji na raspolaganju, samo ako žele primati. A svoju volju oni dokazuju putem djelovanja u Ljubavi, koje im onda i osigurava izobilje Milosti. Daljnje sredstvo Milosti je molitva, koja opet do izražaja dovodi volju za Boga .... koja svjedoči o njegovoj bespomoćnosti, njegovoj slabosti, u kojoj se čovjek obraća Bogu za Njegovu podršku, za snagu ili Milost ....

Tko Boga od srca zazove za Njegovu pomoć za svoj zemaljski život, tko Mu se sam povjeri u cijeloj svojoj slabosti, taj privlači na svoje srce Oca u Nebu, samilosnog i punog Ljubavi, On ga opskrbljuje, te će njegov život biti djelovanje u Ljubavi, pošto snaga iz Boga potiče na Ljubav, pošto je snaga iz Boga Njegovo Ljubav-no zračenje, koje opet potiče na Ljubav.

Ljubav i molitva su najdjelotvornija sredstva Milosti koja čovjeku olakšavaju put zemaljskog života i omogućuju mu najpotpuniji uspjeh za njegovu dušu. Jer Sâm Bog je sa onima koji žive u Ljubavi i koji u molitvi nalaze utočište, koji se dakle nalaze u intimnoj vezi s Njim i koje On stoga nikada ne ostavlja bez pomoći, pošto Mu pripadaju, pošto čeznu za Njim i tako su ponovo pronašli Njega, od Kojega su proizašli.

No Bog Svojom Milošću obdaruje i one ljude koji su Mu još daleki, tako što ih stalno vodi u prilike u kojima si mogu steći Milost, tako što im stalno daje prilike da Mu se utječu ili da djeluju u Ljubavi ....

No On ljude na to ne prisiljava nego im ostavlja na slobodan izbor hoće li ili ne koristiti Milost koja im pritječe. Božja Ljubav i Milost želi obuhvatiti sve ljude, no ljudska volja se mora izjasniti spremnom da ju koristi, inače mu Božja Milost ne može priteći, iako mu ona neizmjerno stoji na raspolaganju.

Ljudi koji nemaju veze s Bogom kroz Ljubav-no djelovanje ili svjesnu molitvu, Milost Božju ni ne ćute tako osjetno, jer što dolazi od Boga, samo je u srcu osjetno; snaga iz Boga uvijek potiče samo srce da bude Ljubav-no aktivno, tek tada životna snaga stupa u akciju te čovjek izvađa ono na što ga srce potiče. Tako da je svaka Milost sredstvo za unutarnje duhovno usavršavanje ....

Milost je pomoćno sredstvo za uspon duše, i ona je stoga osjetna samo (k))od onih koji žude u visinu .... Međutim drugi na nju ne obraćaju pažnju, oni prečuju kad im glas srca govori i želi ih potaći na Ljubav-no djelovanje .... Dakle kad im želi priteći Milost Božja oni se pred njom zatvaraju i oni ju ne koriste, posljedično ona na njima ne može biti djelotvorna.

No do duhovnog savršenstva čovjek ne može doći bez Božje Milosti, i zato njegov stupanj zrelosti ostaje nizak dokle god on ne koristi Božju Milost .... pošto ne moli za dostavu iste niti si Milost Božju stječe putem revnog Ljubav-nog djelovanja. Jer to su najdjelotvornija sredstva Milosti, koja čovjeka sasvim izvjesno vode u visinu, i omogućavaju njegovo usavršavanje ....

AMEN

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel

NOVA ERA ISKUPLJENJA .... RAJSKO STANJE .... OBNOVLJENA BORBA ....

B.D. 2755 from 27. svibanj 1943, taken from Book No. 34/35/36

Vrijeme najveće pometnje, sada će biti zamijenjeno vremenom najdubljeg mira, jer sve što živi u slobodnoj volji, je za Boga, na taj način volje okrenute Bogu, i stoga nema potrebe ni za boli ni za patnjom, kao odgojnim sredstvom. Ono se nalazi u Ljubavi, i tako je Bogu blizu .... a Božja blizina znači mir i sklad i stanje sretnog blaženstva već na Zemlji. A ovo je početak novog perioda otkupljenja, u kojem Božji protivnik još nema nikakvog utjecaja na ljude, jer je on vezan za dugo vremena. To je rajsko stanje, jer ljudi stoje u spoznaji, jer su im vjera i Ljubav osigurali znanje, i oni su sretni u spoznaji Istine. Svaki proces (događaj) na Zemlji im je razumljiv, zabluda (pogreška) je protjerana, oni u sebi čuju Božji glas koji ih nadalje podučava i njihova Ljubav za Boga raste i izražava se u nesebičnoj Ljubavi prema bližnjemu. A to skladno vrijeme će potrajati dugo vremena .... Međutim, stvorenja na Zemlji su iznova nositelji duhovnog koje se treba razviti na višu razinu, i tako ona ovome moraju također dati priliku da služi. I zato će se ona, jednako kao stvorenja stare Zemlje, brzo razložiti i u sebi promijeniti, da bi se oslobodilo duhovno u njima, tako da opet može preuzeti novi oblik. Posljedično, čak i ljudi Nove Zemlje moraju obavljati neke aktivnosti da potpomognu ovaj neprestani razvoj duhovnoga. Ali duhovno je još uvijek vrlo nezrelo, i tlači ljude na izvjesnom stupnju zrelosti, odnosno, nastoji privući pažnju ljudi na sebe, i ako se oni prepuste tom utjecaju, udaljavaju se od Boga. To su prvi budući naraštaji, čije duše još u sebi zaklanjaju nezrele supstance, i koji se stoga iznova moraju jače boriti da postignu duhovnu zrelost. Spoznaja o Bogu je srazmjerno zamagljena, iako oni nisu sasvim udaljeni od Boga, ali više nisu u mogućnosti jasno čuti Njegov glas, jer je njihova volja već podijeljena, jer oni više nisu nepodijeljeno usmjereni prema Bogu, nego su također ometani od zemaljskih stvari, a ovo ima za posljedicu pomračenje duha. Onda Božji protivnik opet ima utjecaj na ljudske duše i iznova započinje borba za duhovno, počinje novi period otkupljenja, obnovljena borba svijeta punog svjetla protiv prijeteće tame, i prema tome također zemaljski život teži za ljude, koji su u opasnosti izgubiti se u materiji .... Doduše, Bog stalno govori ljudima i obznanjuje im Svoju volju, ali što više oni teže materiji, to manje čuju Božanski glas, i tako se udaljuju od Njega. Božja Ljubav, međutim, privlači ih uvijek iznova k Sebi, i On se uvijek iznova njima približava, da im omogući konačno oslobađanje od forme, što se ipak ne postiže bez borbe, zbog čega Bog iznova dopušta Svome protivniku moć nad ljudskim dušama, kojima On međutim, u jednakoj mjeri stavlja na raspolaganje Svoju snagu, da se odupru tome. To je period otkupljenja kraćeg trajanja, jer duhovno treba preći svoje obnovljeno zemaljsko putovanje pod osobito teškim uvjetima, tako da svoju neposlušnost mora ispaštati mnogo teže nego na staroj Zemlji i brže se odlučuje napustiti taj otpor. Prema tome, ono znatno brže prolazi svaku narednu fazu razvoja i može se u odgovarajuće vrijeme iznova utjeloviti kao čovjek. Ali, također ga i ovaj život kao čovjeka dovodi do konačnog otkupljenja, kada on odustajanje od otpora posvjedoči kroz neprekidno djelovanje u Ljubavi, za koje će opet imati mnoštvo prilika. Jer sve dok je Zemlja boravište i stanica za obuku duhovnoga, ovom duhovnom će također biti dana prilika da je napusti kao savršeno svjetlosno biće. Ali, o njemu samome ovisi koliko vremena je potrebno, jer je duhovno kao čovjek opremljeno slobodnom voljom, i ova sada može biti iskorištena od njega na ispravan ili također na pogrešan način .... Jer nova Zemlja postavlja jednake zahtjeve na ljude .... da se iskupe kroz Ljubav za Boga i za bližnjega.

AMEN

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel

SVRHA BOŽANSKIH ZAPOVIJEDI .... VJEČNA BLAŽENOST ....

B.D. 2760 from 31. svibanj 1943, taken from Book No. 34/35/36

Ispunjavanje Božanskih zapovijedi prvi je uvjet za Bogu-ugodan život. Ali Božanske zapovijedi zahtijevaju samo Ljubav čovjeka, dakle životni put čovjeka treba biti neprestano djelovanje Ljubavi .... Krajnja svrha zemaljskog života je postati poput Boga, Koji u Sebi jeste Ljubav; a pošto je čovjek bez spoznaje kad započne svoj zemaljski život, Božanske zapovijedi koje zahtijevaju neprestano djelovanje u Ljubavi dane su mu kao smjernica za njegov zemaljski život, i na izbor je njegovoj slobodnoj volji da život uredi u skladu s tim. No bez Ljubavi niti jedan čovjek ne može postati blažen, tako da je krajnja svrha Božanskih zapovijedi to da se omogući ulazak u vječno blaženstvo ....

Bog je dao Svoje zapovijedi kako bi ljudima mogao podariti veliku sreću, koja traje vječno, jer bez Ljubavi (niti jedan) čovjek ne može postati blažen. Sam od sebe on treba postati takav da ispunjava uvjete za ulazak u kraljevstvo svjetla, no on je bez snage, i njegovo neznanje ne bi niti bilo poticaj za to da sâm svoju dušu oblikuje za duhovno kraljevstvo. I zato Bog čovjeku daje Svoje zapovijedi, kako bi on putem ispunjavanja istih bio napajan snagom i njegovo se stanje neznanja promijenilo u ono znanja.

Jer kad je došao do znanja, on se sam uređuje, znači iz unutarnjeg poticaja, u Bogu-naličnost, trudi se suobličiti sa vječnim Božanstvom, što se opet jedino može događati kroz djelovanje u Ljubavi. Onda više ne treba Božanske zapovijedi, jer kad je njegovo srce sposobno za Ljubav, ono ga potiče na prakticiranje Ljubavi, jer snaga iz Boga se neprestano prelijeva na njega i ta snaga potiče na aktiviranje u Ljubavi. Tako da su Božanske zapovijedi samo jedno sredstvo za to da čovjek koji nije u znanju bude potaknut na prijem snage, da on dakle prvo izrazi svoju volju a Bog ga onda može obdariti u skladu s njegovom voljom.

Božanske zapovijedi su smjernice za pravi put, jer samo kroz djelovanje u Ljubavi on kreće tim putem, početno još nesvjestan duhovnog uspjeha, koji se međutim izražava u sve svjetlijoj spoznaji, što je potvrda snage koja čovjeku pritječe iz Boga .... Bog ljude želi odgojiti u Ljubav, i On im daje Svoje zapovijedi, koje zahtijevaju samo Ljubav ....

Sve dok je čovjek još daleko od Boga, on te zapovijedi doživljava kao teret, pošto on ni ne poznaje Ljubav. No ako bude pokrenut na to da obrati pažnju na te zapovijedi, tad osjeća da Bogu prilazi bliže, tako da on sve dobrovoljnije ispunjava Božje zapovijedi, pošto putem snage iz Boga biva osnažen a njegov duh prosvijetljen. I zato on treba biti odgajan za ljubavno djelovanje, kako bi ono onda u svoj slobodi volje bilo vršeno i čovjeku donijelo stanje znanja, spoznaje, koje ga osposobljava za ulazak u duhovno kraljevstvo.

Djelovanje (u) Ljubavi jedini je put do Boga, i taj put ljudima je pokazan putem Božanskih zapovijedi, no njihovo ispunjavanje nikada se ne traži na silu. Želi li ih čovjek zanemariti, onda on ostaje u mračnom stanju duha; on ni na koji način nije prisiljen prakticirati Ljubav, samo je putem patnji i borbi tokom njegovog zemaljskog života uvijek nanovo upozoravan na to da se ljubavno aktivira, budući da ga Bog ne želi prepustiti njegovoj propasti.

Stoga će mu uvijek nanovo biti pružane Božanske zapovijedi, uvijek nanovo utjecati će se na njegovo razmišljanje, i uvijek nanovo on će biti dovođen u situacije gdje može izvađati djela Ljubavi, tako da bi sam na sebi mogao isprobati kako se odražava djelovanje Ljubavi .... Jer od ispunjavanja zapovijedi ovisi njegovo duhovno stanje a o njemu ulazak u vječnu blaženost.

AMEN

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel

VJEROVANJE U DUŠIN ŽIVOT NAKON SMRTI .... BOŽJE MILOSRĐE ....

B.D. 2767 from 7. lipanj 1943, taken from Book No. 34/35/36

Božje milosrđe vam ukazuje stazu koja će, ako hodate ovom stazom, neizbježno rezultirati u napretku. Nijedan dar odgore nije tako koristan kao pružanje Božanske Riječi budući vam ona ukazuje vodeći princip za vaš zemaljski način života i obaviještava vas o Božjoj volji. Ostvariti (primjenjivati) Božansku Riječ je duhovni napredak i stoga značenje i svrha života na Zemlji. Duhovno siromaštvo čovječanstva, njegov uznemiravajuće niski emotivni stupanj zrelosti, nije priznat od strane ljudi, oni ne vjeruju u duhovni viši razvoj na Zemlji budući su psihološki i fizički jedino priljubljeni uz Zemlju. Sve njihove namjere i napori čisto teže spram stjecanja zemaljskih dobara, a savršenstvo duše kao svrha zemaljskog života je smatrano za puku fantaziju ili maštariju koja proizlazi iz same ljudske volje i ne može biti dokazana. Jedino nekolicina vjeruju u život nakon smrti ali jedino ovo vjerovanje čini razumljivim nužnost za viši razvoj na Zemlji, budući jedino onda cijelo stvaranje ima smisla .... naime da služi višem razvoju duha .... Ali budući ovo vjerovanje nedostaje u ljudima, budući oni niječu dušin život nakon smrti, oni isto tako ne prepoznaju duhovnu svrhu stvaranja, oni samo razmatraju sve sa gledišta da je zemaljski život sam po sebi značenje i svrha i da sve jednostavno postoji da bi služilo tijelu kako bi mu osiguralo najveću moguću lagodnost. I ovaj stav ne unapređuje ljudski stupanj zrelosti nego će ga više vjerojatno umanjiti ako ljudsko biće ne primi pomoć, ako Božja Ljubav ne intervenira sa Njegovim milosrđem i prosvijetli ga. I ovo milosrđe sada teče ka njima a ipak ono nije shvaćeno od strane mnogih ljudi ili bi oni bili uvelike oduševljeni i sposobni obaviti njihovu borbu na Zemlji sa povećanim otporom. Ali ljudska bića su duhovno slijepa .... oni ne poznaju najčišću Istinu sa neba i jedino imaju oči za svijet, oni razumiju sve svjetovne stvari ali im nedostaje unutarnjeg poriva da pogledaju iza ovih da upoznaju skrivene stvari budući im nitko ne može pružiti dokaz o životu nakon smrti ....

(Prekid)

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel

PREDUVJET ZA UNUTARNJE PROSVJETLJENJE ....

B.D. 2772 from 13. lipanj 1943, taken from Book No. 34/35/36

Milost unutarnjeg prosvjetljenja uvijek će biti posljedica nesebične Ljubav-ne aktivnosti, dakle ona je uvijek morala prethoditi gdje Bog čovjeku dolazi u Riječi. On izlijeva Svoga Duha na one ljude koji se trude živjeti skroz po Njegovim zapovijedima, koji su dakle Ljubav-no aktivni i kroz to se duboko povezuju s Bogom tako da ih On može koristiti kao Svoje instrumente i onda govoriti kroz njih kao da boravi među njima. Bog se obraća ljudima i donosi im Evanđelje, obavještava ih o Svojoj volji i uvodi ih u izvanredno znanje, prosvjetljava njihov duh, kao što je i obećao tijekom Svog života na Zemlji.

No i čovjek mora biti pripremljen da bi Duh Božji u njemu mogao djelovati. On onda mora osluškivati unutarnji glas koji mu se svakodnevno javlja. Iz svojih misli mora isključiti sve ovozemaljsko i duboko žudjeti povezanost sa duhovnim svijetom; mora biti spreman na to da bude prijemnik za Božje zračenje, koje neprestano struji u svemir. Na izvjestan način je cijelo Duhovno Kraljevstvo uključeno u to, tako da duhovna bića, koja su savršena i time povezana s Bogom, primaju Božje zračenje i onda ga sprovode dalje u ljudsko srce, tako da duši može biti preneseno ono što Duh u njoj prima iz duhovnog područja.

Što se intimnije čovjek priključi Bogu kroz Ljubav-no djelovanje i poniznu molitvu, toliko jasnije i razumljivije on čuje glas Boga u sebi, na svoju neizrecivu radost i ushićenje. Jer to što je primio, smije zadržati te isto tako i upotrijebiti, time što to prosljeđuje bližnjim ljudskim bićima. A isto tako će i to predavanje stajati pod zaštitom Božanskog Duha, tako da čovjek ništa krivo ne može proslijediti, nego dijeli samo Čistu Istinu, pošto ga Božji Duh štiti od krivih učenja. Kako li je samo čovjeku lako zadobiti Čistu Istinu, i kako malo je ta pogodnost korištena ....

Bog je Svoga Duha obećao svima onima koji Ga ljube i koji ispunjavaju Njegove zapovijedi .... a Njegove zapovjedi su da se Njega i bližnjega ljubi iz sveg srca. Ispunjavanje tih zapovijedi za sobom povlači neizrecivi blagoslov, jer tada čovjek ne živi samo na Zemlji, nego on u svako doba može zakoračiti u Duhovno Kraljevstvo te blaga Duhovnog Kraljevstva ponijeti sa sobom na Zemlju. Sve ovozemaljsko od njega otpada čim stupi u Duhovno Kraljevstvo. A Ljubav Boga milostiva je neznanju zemaljskog djeteta, i On ga uvodi u svu Istinu ....

I samo Istina čovjeka može usrećiti, samo Istina njegovoj duši može osigurati razvoj prema gore, jer Istina je sila iz Boga koja čovjeka kojemu dotječe spaja s Bogom. I stoga čovjek prvo mora biti aktivan u Ljubavi kako bi mogao primiti Istinu, da bi bio prosvijetljen Božjim Duhom te svijetlo i jasno mogao spoznati što je Istina .... Bog šalje Svoga Duha na sve ljude koji žive u Ljubavi i koji žele čuti Božji glas; i On ih putem Svoga Duha uvodi u Istinu ....

AMEN

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel

UTJELOVLJENJE .... INSTINKTI .... PRIPREMNE ETAPE/STADIJI ....

B.D. 2775 from 15. lipanj 1943, taken from Book No. 34/35/36

Utjelovljenje duše se može dogoditi tek) kada su se sve supstance, koje su prošle zemaljski put unutar mnogih tvorevina, i na taj su način razvijene/formirane, sjedinile zajedno. Duševna supstanca svakog djela stvaranja mora biti prisutna da bi se utjelovilo .... to jest ljudsko tijelo postaje pokrov za dušu koja u sebi sadržava sva djela stvaranja u malome. Raniji beskonačno dug zemaljski napredak je rezultirao u ujedinjenju svih tih supstanci koje onda čekaju njihovo posljednje utjelovljenje. One će biti asimilirane kao duša u ljudskoj izvanjskoj čauri da bi proživjele posljednju etapu razvoja. Ovo utjelovljenje je različitog trajanja uslijed različitog stanja zrelosti supstanci, koje su tijekom njihovih pripremnih etapa već imale izvjesnu količinu slobode iako su djelovale pod prisilom u skladu sa Božjom voljom. Međutim, u posljednjim etapama/stadijima prije utjelovljenja kao ljudsko biće ovo je prisilno stanje bilo postepeno olakšano/olabavljeno tako da su izvjesni instinkti mogli biti umanjeni ili čak povećani. To je naknadno rezultiralo u višem ili nižem stupnju zrelosti što, zauzvrat, odlučuje trajanje posljednjeg utjelovljenja kao ljudsko biće. Čim su se sve substance duše ujedinile kao ljudska duša one streme ka posljednjem utjelovljenju na Zemlji, budući one znaju da je ljudska čaura njihov posljednji fizički pokrov i da oni poslije mogu biti oslobođeni svih zemaljskih ograničenja. Iz tog razloga duša će provesti vrijeme jedino tamo gdje joj je ponuđena mogućnost utjeloviti se. Ona će se razumljivo utjeloviti tamo gdje je priroda ljudi prilagođena njezinom vlastitom stupnju zrelosti, to jest gdje ljudi imaju iste instinkte i karakteristike koji pristaju ili ‘slažu se’) sa njezinom vlastitom prirodom.

Ovo međutim ne isključuje da se duša različitih sklonosti neće pokušati utjeloviti među ljudima njoj ne-slične prirode kako bi pospješila svoje utjelovljenje. Ali onda se ona, često, tijekom njezina zemaljskog života mora boriti sa nadodanim poteškoćama kako u obzir nije uzeta njezina priroda i ona je nesposona ispuniti očekivane zahtjeve. Unatoč tome, budući duša zna stazu svojeg zemaljskog života unaprijed ona nije spriječena ako ovaj izbor sama napravi, budući na svom raspolaganju ima pomoćna sredstva da bi ostvarila svoju konačnu zrelost u svakom utjelovljenju. Zbog njezinih ranijih mnogih različitih oblika kroz koje je prolazila dok se uspinjala kroz mineralno, biljno i životinjsko kraljevstvo) ona unutar sebe ima svaku prirodnu sklonost isto tako ‘spretnost’) na različitim stupnjevima i može ih povećati ili umanjiti po volji. Time ona nije nesposobna i također joj je u skladu sa njezinom voljom dana snaga za to napraviti. Međutim, ako ona stremi malodušno ostat će u istom stanju zrelosti na kojem je bila prije njezina utjelovljenja kao ljudsko biće, u tom slučaju utjelovljenje nije razultiralo u višem razvoju. Iako će prilikom smrti ona odbaciti svoj fizički pokrov, njezine ju pak žudnje i instinkti, koje je trebala prevladati tijekom njezinog zemaljskog života, i dalje povezuju sa materijalnim svijetom. Prema tome ona nije u potpunosti iskoristila svoje zemaljsko utjelovljenje, i kada shvati kako je upropastila pravo da postane dijete Božje te da ga ona više niti ne može ostvariti, onda proživljava neopisivo stanje grizodušja; premda ima i dalje beskonačno mnogo mogućnosti u onostranom pristići do kontemplacije Boga. Ipak jednog dana utjelovljena duša mora položiti račun pred Bogom kako je iskoristila svoje zemaljske prilike i kakav je duhovni napredak ostvarila u trenutku smrti, budući je utjelovljenje kao ljudsko biće milosrđe koje se ne može dovoljno visoko cijeniti; to je dar kojeg ljudsko biće treba posebno cijeniti time što će činiti štogod služi njegovom razvoju budući se on ne može opet vratiti na Zemlju jednom kada ju je napustio.

AMEN

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel

VOLJA ZA ŽIVOTOM .... STRAH OD SMRTI ....

B.D. 2776 from 16. lipanj 1943, taken from Book No. 34/35/36

Volja ljudskog bića za životom/življenjem je vrlo snažno razvijena sve dok je zrelost njegove duše i dalje vrlo niska, što je sasvim razumljivo budući ga svijet i dalje obuzima/očarava i daje mu pričinu ili ‘pretendira/pretvara se’) kako ispunjava njegove želje. Ljudsko biće nalazi odustajanje od njegovog zemaljskog života izuzetno teškim sve dok mu nedostaje vjere u život nakon smrti, budući potonje čini da on na život na Zemlji gleda drugačije. Vrlo duboko posvećena/privržena osoba na zemaljski život gleda tek kao na prijelazno mjesto, kao na školu koju mora pohađati kako bi bio primljen u kraljevstvo gdje započinje stvarni život. I ova vjera će mu također dati snagu prevladati sve prepreke i poteškoće zemaljskog života, dok se nevjernik često slama i odbacuje svoj život pretpostavljajući kako ga je on sam sposoban trajno dokončati. Svatko sa vrlo dubokom vjerom će rado dati svoj život ako se to od njega zahtjeva budući usmjerava svoju pažnju prema životu nakon smrti njegova tijela i njegovoj čežnji za uniji sa Bogom, pošto osjeća kako je to primarno istinski život. Sve dok ljudsko biće jedino obraća pažnju na Zemlju i njezina dobra on koči/spriječava svoje težnje za uzlazom, on žudi svijet sa svakom žilicom svojeg bića i misao kako će jednog dana morati napustiti ovaj svijet je za njega nepodnošljiva i depresivna.

A to otkriva njegovo stanje uma pošto njegova ljubav za svijetom umanjuje njegovu ljubav spram Boga i drugih ljudi, i stoga je čovjek i dalje duhovno nezreo, to jest, njegova duša se još nije ujedinila sa duhom u sebi, on još nema svjesnost i ništa mu bolje nije poznato od njegova zemaljskog života. U tom slučaju je za njega svaka misao o smrti strašna, on želi živjeti da bi uživao, on žudi svjetovna dobra i zanemaruje/prezire duhovne vrijednosti. I ovaj se duhovno nizak nivo ne može dovoljno puno kritizirati pošto je ljudsko biće sada u velikoj opasnosti izgubiti njegov zemaljski baš kao i duhovni život. Ako ne iskoristi svoj zemaljski život da bi pronašao sjedinjenje sa Bogom on će živjeti uzalud i za njega je bolje izgubiti zemaljski život nego se najdublje zaljubiti u materiju, što je istoznačno sa duhovnom smrću. Zemaljski život je milost dana ljudskom biću poradi višeg razvoja i za nadvladavanje ili ‘da bi se izdignuo iznad’) materije kako bi mogao ući u duhovno kraljevstvo .... Međutim, ako zbiljski zadatak ljudskog bića na Zemlji biva zanemaren on sebe veže za materiju i mora na silu biti odvučen/odvojen dokončavanjem njegovog zemaljskog života. Sve dok je misao o fizičkoj smrti nepodnošljiva za čovjeka on ne obraća dovoljno pažnje na njegov stvaran zemaljski zadatak. Volja za životom je u njemu toliko jaka da će učiniti sve da bi ga zaštitio i produžio u vjeri kako je njegov život u njegovim vlastitim rukama, a ipak on se plaši da ga ne izgubi prerano. Jedino sa mišlju o onostranom, u vjeri o dušinom životu nakon smrti, užas od smrti se započinje povlačiti i onda ljudsko biće razumije kako je njegov zemaljski život samo pripremna faza za stvaran život koji će trajati vječno.

AMEN

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel