Nova Objava koju je primila Bertha Dudde

Objava Br. 2420 - 2576

Molimo vas obratite posebnu pažnju na činjenicu da su Božje Riječi koje su nam upućene ne-denominacijske.

Sadržaj ove publikacije ni u kom slučaju ne namjerava privući članove bilo koje Kršćanske vjerske pripadnosti, niti regrutirati članove u bilo koju drugu vjersku pripadnost.

Njena jedina svrha je učiniti današnju Božju Riječ... dostupnom svim ljudima.

Između 1937. i 1965., Berthi Dudde je bilo dozvoljeno na dnevnoj bazi primati i zabilježiti 9030 pojedinačnih Objava.

Objavljivanje Objava je omogućeno zahvaljujući aktivnoj podršci mnogih prijatelja Božje Nove Objave.

Neka ova Božja Riječ postane blagoslov mnogim ljudima. (Također vidi B.D. br. 4015)

Razdjeljivanje Objava je vrlo poželjno. Moraju se prosljeđivati jedino cjelovite i nepromijenjene Objave. (Također vidi B.D. br. 8899)

‘Tko ima Moje Zapovjedi i čuva ih, taj Me ljubi... i Ja ću ljubiti njega i njemu se očitovati...’ Ivan 14,21

Izdavač, Hans-Willi Schmitz

http://www.bertha-dudde.org/hr

Bertha Dudde – Autobiografija

Na zahtjev mnogih prijatelja, Bertha Dudde je 1953. napisala sljedeću biografiju:

Objave ‘Unutarnje Riječi’ dobijam i zapisujem od dana 15. Lipnja 1937. godine. Da bih ispunila želje mnogih svojih prijatelja, ja ću vam dati opis svoga zemaljskog života, kratko objašnjenje o onome što sam na duhovan način primila, kao i moje vlastite osjećaje o svemu tomu.

Rođena sam 1. Travnja 1891. godine u Liegnitzu u Šleziji, današnja Poljska, kao druga kći jednog umjetničkog slikara. Djetinjstvo sam proživjela skladno u svom roditeljskom domu uz svojih šest sestara. Egzistencijalne nevolje sam upoznala vrlo rano. Mojim roditeljima je trebao novac tako da sam svoju sklonost šivanju iskoristila ne bih li bila od koristi svojoj obitelji. No i pored toga, roditelji su imali novčanih problema, a time i brige, tako da sam se sve do nedavno trudila pomoći svojoj obitelji.

Moji roditelji su bili različitih vjeroispovijesti. Otac je bio protestant, a majka katolkinja. Mi djeca smo bili odgajani u katoličkoj vjeri, ali na nas nitko nije vršio pritisak ili nas pak prisiljavao da slijedimo crkvene običaje, tako da je kasnije svatko od nas mogao sam za sebe i u potpunoj slobodi odlučivati o svojoj vjerskoj pripadnosti.

Ja osobno sam bila religiozna, ali doktrinu katoličkog sustava nisam mogla prihvatiti, iako sam poštivala crkvu. Jednostavno nisam mogla na van zastupati nešto što moja unutrašnja savjest nije prihvaćala s potpunim uvjerenjem. Tako sam prestala odlaziti u crkvu, od propovijedi sam čula samo malo, i nisam imala nikakvo poznavanje Biblije. Nisam čitala nikakvu religijsku ili pak naučnu literaturu i nisam se priključila nekoj drugoj grupi ili religijskoj sekti.

Tko poznaje katolički oblik vjere, zna u kakve sve nevolje zapadne čovjek sa svojom savjesti ako je se želi osloboditi. Ja također od toga nisam bila pošteđena. Ali u meni je ostalo pitanje: što i gdje je ono što je ispravno (ili ‘što je Istina, i gdje je čovjek može pronaći?’).

Često bih, dok sam molila Molitvu Gospodnju (‘Oče Naš’), preklinjala Gospoda da mi dozvoli pronaći Njegovo kraljevstvo. Ova molitva se ispunila 15. lipnja 1937. godine. Molila sam se tiho i osluškivala svoju unutrašnjost – bila sam skroz mirna – u takvom stanju sam se često nalazila, jer me za vrijeme toga uvijek obuzimao čudesan mir, i misli koje su mi pritom dolazile – u predjelu srca, ne u glavi –pružale su mi utjehu i davale snagu.

Još nisam znala da su mi te misli bile ´dane´, sve dok u jednom čudnom snu nisam doživjela nešto, što se kasnije ispostavilo kao Istina, što me ponukalo zapisivati te `misli’.

Tako mi je jednog određenog dana, dok sam osluškivala svoju unutrašnjost, jasno i glasno došao niz riječi, koje sam zapisala. To je bila prva poruka koju sam zapisala i ona je započinjala ovako: ‘U početku bijaše Riječ! Te Deum (početna riječ himne ‘Te Deum laudamus’, tj. ‘Tebe Bože slavimo’) Stvoritelju Neba i Zemlje!’

A onda su se pojavile sumnje: ‘Jesi li to sama od sebe napisala?’ – Ukratko, hrvala sam se, molila se i vodila mnoge unutarnje borbe, ali uvijek su riječi iznova nadolazile poput rijeke, poput velikog toka mudrosti pred kojim sam drhtala. – A onda me Sam Bog oslobodio sumnji, On mi je odgovorio i prepoznala sam Njega u Njegovoj Riječi kao našeg Oca. Moja vjera je rasla, sumnje su postajale sve manje, a ja sam primala i zapisivala svakodnevno.

Sadržaj zapisanog je prelazio moje znanje. Izrazi, koje nisam nikad čula, ili pak o njima čitala, čudni pojmovi na stranom jeziku, naučni pojmovi kao i upute nezaustavljivo su mi pritjecali. A povrh svega, ljubavne izjave Oca Nebeskog kakve još nikad nisam čula, a koje, na kraju krajeva, daju utočište i objašnjavaju sva pitanja o našim životima i smislu našeg postojanja.

Te ‘Riječi’ mi dolaze na sljedeći način: nakon unutarnje molitve i kratke koncentracije, osluškujem prema unutra. Tamo se tada javljaju jasno izražene misli, a riječi, jedna po jedna, jasno teku – uvijek tri ili četiri odjednom, slično radijskom priopćenju ili meteorološkom izvještaju, i to polako tako da s lakoćom mogu pratiti i zapisivati jedan dio rečenice za drugim.

Riječi zapisujem stenografski, kao po diktatu, bez da mislima ili konstruktivno sudjelujem u tome. Pritom nisam ni u kakvom stanju transa; osim toga, ja ne oblikujem rečenice, nego mi riječi na izvjestan način priskaču, bez da za vrijeme pisanja obuhvaćam značenje zapisanog.

Danima poslije toga, ili čak tjednima, taj stenogram prenosim u čisti zapis, bez da ga prije toga pročitam, riječ po riječ, bez mijenjanja ili ´poboljšavanja´ jednog jedinog sloga, a ni u kojem slučaju ne obrađujući smisao rečenog niti ga stilizirajući. Trajanje jednog takvog diktata iznosi oko pola sata. Izričito bih naglasila da taj proces ne nastaje kao proizvod bilo kakvog pritiska, tj. prisile, niti se događa u ekstatičnom stanju. Sve se to događa trezveno i jednostavno, bez ikakvog uzbuđenja ili utjecaja moje vlastite volje. U bilo koje doba mogu prekinuti Objavu te je nakon deset sati ili dana usred prekinute rečenice jednostavno nastaviti. Bez da sam ranije mi dano pročitala, Objava mi ponovno biva tečno diktirana u pero.

Volja mi je, dakle, oslobođena od bilo kakve prisile – ono što ja želim, je služiti Bogu i činiti ono što Njegova Sveta Volja zahtijeva od mene.

Mogu u svoj Istini izjaviti da sam do ove Istine bila ‘vođena’, i da su mi pojmovi u potpunosti bili i morali biti strani. Tek godinama poslije pronašla sam potvrdu onog što sam primila, kada sam upoznala zapise štajerskog mistika Jakoba Lorbera. Nemoguće je pojmiti moju radost tijekom čitanja velikih Lorberovih djela, ‘Velikog Ivanovog Evanđelja’ i ‘Isusovog djetinjstva’. Tek tada sam doznala da je i drugim ljudima bila dana Riječ Gospodnja, da je Bog, Gospod, u svim razdobljima pričao Svojoj djeci i da će i ubuduće nastaviti pričati, jer beskrajna Očeva Ljubav i milost ni ne može drugačije.

U Lorberovim zapisima otkrila sam isto ono što je i meni bilo dano. Često nisam razumjela Riječ koja bi mi došla, međutim, Nebeski Otac mi je u Svojoj Ljubavi davao i objašnjenja. Bilo je i čudesnih događaja, koje je pojedinačno sada nemoguće navesti, ali koji svjedoče o nezamislivoj poniznosti i Očinskoj blagosti.

U nedostatku sveukupnog obrazovanja, uvijek sam se smatrala neispisanom stranicom. Nedostatak novca i vremena sprječavali su me da čitam dobre knjige kao i da posjećujem predavanja. Znala sam samo za naporan rad od ranog jutra do kasno uvečer. I pored toga sam svakodnevno primala slasne obroke duhovnog dobra, bez da sam uopće znala za koga sam to primala.

Baš moje nepoznavanje Biblije i katoličke doktrine mi je omogućilo da prihvatim Riječ Odozgor bez ikakva otpora. Moje iskustvo me uči da je ozbiljan katolik ili protestant, čije je znanje ukorijenjeno u dogmatskim teorijama, previše vezan za njihovu dogmu da bi prihvatio i prigrlio Božanske Objave bez otpora.

Međutim, ipak postoje naučnici na više fakulteta koji s pojačanim zanimanjem najozbiljnije raspravljaju o ovim Božanskim Učenjima. Ne samo da ih interesiraju neoboriva objašnjenja nastanka materije kao i njenog mogućeg razlaganja, već i nastanak pogrešnih učenja i raznih religijskih sustava i vjeroispovijesti.

U porukama koje sam primila pokazano je u čemu se sastoje te pogreške, i od svih se zahtijeva skretanje pozornosti na svako od tih pogrešnih učenja, kad god se za to pruži prilika.

Ali, svakome je ostavljeno na slobodu da prihvati ili pak ne prihvati u svoje srce Gospodnju Riječ. Ali onome koji je razumio Duh tih Očevih Riječi, a ne djeluje u skladu s njima, taj samo povećava razmak između sebe i našeg Oca Nebeskog. Kada ne slijedi riječi opomene Ljubavi, on se time neizbježno postavlja pod zakon. A u istoj toj mjeri, u kojoj ne bude poštovao Božje zapovijedi Ljubavi, izgubit će i Božju Milost.

Božjom milošću se ljudima iznova daje Evanđelje, i prilično ozbiljno im je skrenuta pozornost na svrhu i cilj ljudskog postojanja. Jer milostiva Ljubav Božja želi spasiti sve one koji se još mogu spasiti prije nego što dođe preokret – a on sigurno dolazi! Vrijeme koje su svi vidovnjaci i proroci svih vremena najavljivali – Posljednje vrijeme – sada je ovdje!

Prema mojim zapisima, Gospod ne pravi razliku među Svojom djecom – ‘Priđite Mi svi’ (Matej 11:28) – glasi Njegov poziv. Blago onome koji sluša Njegove Riječi i koji Ga slijedi. Bog ljubi Svoju djecu, On ih sve želi usrećiti – pa čak i ako ona ne žele znati išta o Njemu.

Zapisano: 22. 11. 1953

Potpisano: Bertha Dudde

Bertha Dudde je smjela napustiti svoju zemaljsku ljusku 18. Rujna 1965. da bi se vratila u Očevu nebesku kuću.

Sadržaj

2420 - UDALJENOST OD BOGA.... ODSUSTVO SNAGE.... PROPAST....

2421 - ISTINSKA ZAJEDNICA DUŠA IZ UNUTARNJEG POTICAJA...

2424 - BOGU-PROTIVNE SNAGE.... BOŽJA INTERVENCIJA....

2432 - BOŽANSKA MILOST.... DAR LJUBAVI.... STANJE UZALUDNOG KAJANJA....

2437 - NAZNAKE PRIRODNOG DOGAĐAJA.... ISUSOVE UPUTE NA ZEMLJI

2438 - BOŽANSKA MUDROST.... SVJETOVNO ZNANJE....

2443 - ODGAJANJE DJETETA U VJERI ILI BOŽJA POMOC....

2445 - NELJUBAV(NOST).... BORBA SVIJETA PROTIV UČENJA LJUBAVI....

2446a - MUDROST JE NEZAMISLIVA BEZ LJUBAVI.... NEPROPADLJIVO ZNANJE....

2446b - MUDROST JE NEZAMISLIVA BEZ LJUBAVI.... NEPROLAZNO ZNANJE....

2452 - ISUS KRIST.... BOŽJI SIN....

2456 - DUHOVNA VIZIJA.... BUDUĆI I PROŠLI DOGAĐAJI....

2457 - VRIJEDNOST IZRAVNO PRIMLJENE RIJEČI NASPRAM VIĐENOGA....

2459 - KRATKA SMJERNICA ZA ŽIVOT...

2460 - VELICINA I BICE (PRIRODA) VJECNOG BOŽANSTVA…

2461 - NEMORALNOST.... NEPISANI ZAKONI....

2465 - 'BLAŽENI SIROMAŠNI DUHOM...' NEPREPOZNAVANJE BOŽANSKOG DARA....

2466 - VOLJNOST ZA ŽRTVU... KRALJEVSKA PLAĆA... NASTANJIVANJE GOSPODARA...

2467 - DJELOVANJE DUHA.... IZLIJEVANJE DUHA SVETOGA....

2469 - DAR MILOSTI.... POMOĆNO SREDSTVO.... VOLJA.... MOLITVA....

2473 - TJELESNOST.... ZEMALJSKI ZAHTJEVI.... LJUBAVNA AKTIVNOST....

2489 - VOLJA I DJELO.... ODGOVORNOST....

2494 - MATERIJA I DUH....

2504 - BORBA VJERE... IZVANREDNO DJELOVANJE VJERNIKA...

2505 - „STOJIM NA VRATIMA I KUCAM....“

2507 - BOŽJA VOLJA.... ZAPOVIJEDI.... MIR I RED.... POSLJEDICE....

2512 - '...IZ NJEGOVIH ĆE BOKOVA POTEĆI BUJICE ŽIVE VODE...'

2513 - PRET-POVIJESNA LJUDSKA BICA.... ODGOVORNOST....

2516 - OCEVE RIJECI.... ‘PITAJTE, I BIT CE VAM DANO....’

2519 - DUHOVNO DJELOVANJE.... BOŽJI ALAT....

2522 - VOLJA SE VREDNUJE PRI CEREMONIJALNIM POSTUPCIMA....

2523 - MOLITVA U DUHU I U ISTINI....

2524 - KRIVO TUMAČENJE SVETIH PISAMA.... OBMANJUJUĆA UČENJA

2532 - DUH I TIJELO NASTOJE PRIDOBITI DUŠU…

2533 - SAMOSPOZNAJA.... TAŠTINA.... PONIZNOST

2534 - ‘DOĆI ĆU KAO KRADLJIVAC U NOĆI....’

2543 - DAR PREDVIĐANJA.... BOŽJA INTERVENCIJA....

2544 - VJERA U BESMRTNOST DUŠE JE NUŽNA ZA RAD NA SEBI SAMOME....

2559 - DUHOVNA HRANA... BOŽJA RIJEČ...

2562 - LJUBAV PREMA MATERIJI JE NAZADOVANJE (DUHOVNO)…

2570 - NAPAJANJE SNAGOM I SNAGA VOLJE....

UDALJENOST OD BOGA .... ODSUSTVO SNAGE .... PROPAST ....

B.D. 2420 from 22. srpanj 1942, taken from Book No. 33

Božje zapovijedi se ne poštuju, a čovječanstvo se klanja još jedino svijetu, i tako onome koji vlada svijetom. A, budući da ono ne prepoznaje Stvoritelja neba i Zemlje, jer ne ispunja Njegovu volju i podređuje se Njegovom protivniku, ide u susret propasti, jer se sve više udaljava od Boga, i odatle sve manje može biti opskrbljeno Njegovom snagom .... Odsustvo snage (nemoć) je, međutim, propast .... Odsustvo snage je neizrecivo bolno za duhovno, koje ne može nastaviti svoj put razvoja, nego ostaje vezano, budući se bez opskrbe Božjom snagom ne može osloboditi. Udaljenost od Boga je međutim istoznačna sa povlačenjem snage, i stoga je beživotno stanje, kojeg biće postaje svjesno tek nakon završetka zemaljskog života. To je neizrecivo tužno vrijeme za duhovno, kojega izopačena volja čovjeka čini da ostane u vezanom stanju, a uzrok ove duhovne nevolje je odsustvo Ljubavi (nemilosrdnost) .... djelovanje ljudi protiv Božanskih zapovijedi .... Ljubav prema bližnjemu se premalo prakticira, ali sebična ljubav je narasla, a time je također ojačala i ljubav prema svijetu, te stoga ne može postati bolje na Zemlji, ljudi ne mogu ostati pošteđeni patnje, budući oni sami žele tako. A takvo vrijeme odsustva Ljubavi (nemilosrdnosti) zahtijeva Božju intervenciju, jer Njegove zapovijedi više nisu poštovane. Bog od ljudi traži Ljubav prema bližnjemu, a On u tome također vidi i Ljubav prema Njemu Osobno .... „Što učinite najmanjem od Moje braće, Meni ste učinili ....“Os obno sve ljude naziva Svojom braćom ....I On želi da ljudi na Zemlji jedan prema drugom postupaju kao braća. On želi po tome izmjeriti njihovu Ljubav za Njega. A ljudi ne slušaju Njegov glas, ne osvrću sena Njegovu Riječ, i bez Ljubavi prolaze pored nevolje bližnjega. I tako oni trebaju osjetiti jednaku nevolju, oni trebaju snositi istu sudbinu, patnja mora oblikovati svakoga, ako je on još sposoban za promjenu, i oni trebaju naučiti gledati bližnjega kao brata, i služiti jedan drugoga. Ovo međutim može postići još jedino velika zemaljska nevolja, i stoga Bog mora dopustiti da takva prođe po Zemlji, tako da u ljudima bude probuđena Ljubav, i da se spriječi duhovna propast, tamo gdje još dolazi u obzir mogućnost promjene volje. A ovo treba donijeti nadolazeće vrijeme, koje će donijeti još beskrajno mnogo patnje, budući čovječanstvo drugačije ne može biti dovedeno do Ljubavi, a bez Ljubavi je potpuno izgubljeno. I, ovo treba očekivati u kratkom vremenu .... Jer, čovječanstvo se sve više udaljava od Boga, i ono može još jedino putem velike patnje biti dovedeno nazad Bogu, ako još nije sasvim pripalo Božjem protivniku, i još ustrajava bez Ljubavi. Ali onda više nije daleko čas Suda, Dan u kojem je konačno razdvajanje između dobra i zla .... između onih koji žive u Ljubavi, koji priznaju Boga kao njihovog Gospoda, i pristalica svijeta koji su lišeni bilo kakve Ljubavi.

AMEN

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel

ISTINSKA ZAJEDNICA DUŠA IZ UNUTARNJEG POTICAJA...

B.D. 2421 from 27. srpanj 1942, taken from Book No. 33

Ljudi trebaju biti međusobno povezani u prisnu zajednicu duša, tako da zajedno teže uvis i potiču se na život u Ljubavi i dubokoj vjeri. Istinska zajednica je korisna za sazrijevanje duše, ali takvoj ljudi trebaju težiti iz vlastitog poticaja, oni se moraju osjećati u srcu nagnanima da daju Ljubav bližnjima, i tako uzajamno nastojati njegovati duhovnu razmjenu misli, da daju i primaju ono što posjeduju ili žele u duhovnom dobru. Čim je upotrijebljena prisila, odnosno zajednica se stvara u skladu s planom da se ljudi trebaju pridružiti i povezati, njena vrijednost je umanjena, budući joj onda nedostaje srdačnost, koja prvenstveno čini vrijednost jedne zajednice. I zato će također za dušu rijetko biti od koristi takva nastojanja, koja trebaju važiti za Ljubav-no djelovanje, ali u najboljem slučaju su propisani postupci koji trebaju svjedočiti o osjećaju zajedništva... koja trebaju biti djela Ljubavi za bližnjega, ali koja se vrše bez nagonjenja srca... koja će jedino biti obavljena kako bi se izvana glumilo zajednicu, kojoj međutim nedostaje unutarnji Duh Ljubavi. To je radije mehaničko izvršavanje određenih obaveza koje nemaju ništa zajedničko s aktivnom Ljubavi za bližnjega, jer ne čini djelo samo po sebi vrijednost nekog postupka, nego stupanj Ljubavi srca čovjeka koji izvršava ovo djelo. Čovjek je međutim u opasnosti da sam zaustavi Ljubav-no djelovanje, ako je on u zajednici planski potican na to. Naprotiv, srdačna zajednica duša promiče Ljubav-nu aktivnost iz vlastitog poticaja, i ljudi se osjećaju privučenima na dobre postupke, jer takvi od njih nisu zahtijevani, nego se vrše u potpuno slobodnoj volji, te samo zbog toga i imaju pravu vrijednost pred Bogom.

AMEN

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel

BOGU-PROTIVNE SNAGE .... BOŽJA INTERVENCIJA ....

B.D. 2424 from 28. srpanj 1942, taken from Book No. 33

Bogu-protivne snage izuzetno su aktivne, truju ljudske misli i odvraćaju ih od Boga, od spoznaje Istine, i to je razlog (povod) borbe do uništenja koju oni vode jedni protiv drugih. One ni od čega ne zaziru i nemaju nikakve sumnje da će se oni izručiti tim snagama kroz svoju suradnju ili također pristajanjem na ovu borbu do uništenja, i oni su potpuno zaposjednuti (obuzeti, preuzeti) od ovih sila, a ono što one ljudima nalažu da naprave, ovi dobrovoljno izvršavaju. I stoga sama zla sila djeluje kroz ljude koji joj se izručuju kroz njihov način života, kroz njihovo uvjerenje (stav, nazor) i postupke. Ovo je istoznačno s duhovnim propadanjem, s uzaludnošću (beskorisnošću) zemaljskog života .... sa smrću duše .... I protivnik osvaja dušu za dušom, čim on pridobije ljude za svoje sramotne planove, i on koristi njihovu privrženost materiji, lakomost (pohlepu) za zemaljskim posjedom, na način da mu oni potpuno pripadnu, da oni teže još jedino zemaljskim dobrima, a zbog kojih gube svoje duše, da oni prodaju svoju dušu, kako bi se obogatili na prolaznom (propadljivom), bezvrijednom dobru .... A to je vrijeme kada Bog zaustavlja djelovanje protivnika .... Ono pred čim ljudi ne prežu (ne uzmiču), Bog im živo drži pred očima, uvlačeći ih u sada same u supatništvo, dajući očitu prednost djelovanju onoga koji teži uništenju. Ipak, On Svome protivniku čupa moć iz ruku .... Sada više nije na ljudima izvršiti djelo uništenja kao prije, nego Sam Bog intervenira razarajuće, zahvaljujući Svojoj volji i Svojoj moći .... A Njegovoj se volji ljudi ne mogu oduprijeti, oni ju ne mogu spriječiti, i moraju se nemoćno uklopiti, tako da Bog Sam uzima uzde u ruke, i svjetska događanja sada idu svojim tokom sukladno Njegovoj Božanskoj volji. Što su ljudi sami prethodno vršili, sada će se dogoditi bez njihove suradnje, a neće moći ni okončati ljudskom voljom, nego oni tako dugo moraju podnositi, dok Sam Bog to ne okonča. A sada će biti otkriveno djelovanje protivnika i Božanska moć. Tko potonjeg prepozna u događanju, on još nije potpuno izgubljen, premda će biti osjetno pogođen, jer tko razjašnjenje svakog događaja pokušava pronaći u Bogu i Njegovoj volji, on će i svoj zemaljski život sada živjeti u skladu s tim, i iskoristiti ga za dobro svoje duše. Tko međutim u tome ne prepozna Božju ruku, on će jedino vidjeti zemaljsku propast, on će zemaljsko uništenje gledati jedino svjetovnim okom, i njemu više ne može biti ponuđeno spasenje duše. On je još sasvim zarobljen (vezan) od strane materije, i on bilo koji svjetski događaj promatra samo sa stajališta gubitnika ili dobitnika. On je podlegao zloj sili, i demon je uzeo u posjed njega i njegovu dušu.

AMEN

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel

BOŽANSKA MILOST .... DAR LJUBAVI .... STANJE UZALUDNOG KAJANJA ....

B.D. 2432 from 2. kolovoz 1942, taken from Book No. 33

Božju milost ništa ne može nadomjestiti .... Kako je neizmjerno bogat onaj čovjek kojemu Bog pruža Njegovu pomoć, Njegovu milost, to on prepoznaje tek pri svom upokojenju (‘smrti’) po stupnju zrelosti svoje duše, koja je sukladna toj dostavi milosti odnosno korištenosti iste. Mjeru milosti koju on na Zemlji dobiva, odlučuje sam čovjek putem svoje volje, jer od strane Boga milost mu stoji neograničeno na raspolaganju. No koliko se on time koristi, to je sasvim prepušteno njegovoj volji .... Posljedično tome on si sam može uvećati svoj stupanj, ako koristi Božansku milost, tj. on neprestano Božju pomoć može koristiti i time duhovno sazrijevati.

No bez Božanske milosti on ostaje na istom stupnju svog razvoja, i on to na kraju svog života doživljava kao stanje siromaštva i nezrelosti svoje duše. Jer bez milosti on ne može ništa, sve što mu nedostaje dobiva putem Božje Ljubavi, a to je milost .... To je dar, koji čovjek ne zaslužuje, a koji mu Božja Ljubav daje, kako bi mu pomogao, i gdje čovjek treba ikakvu pomoć, tamo je Božja Ljubav spremna istu mu i pružiti .... ako čovjek Božansku milost (za)traži. No na nju se ne obraća pažnja .... Bog daje neograničeno, i neograničeno čovjek može primati, no samo rijetko on pazi na dar milosti, i stoga ostaje slab i nesposoban za svoj duhovni razvoj prema Gore, a mogao bi uvijek crpsti iz Božanskog izvora milosti ....

I mučno je stanje kajanja ako u onostranom prepozna koje bogatstvo si je proigrao uslijed svoje volje, kad prepozna kako je malo cijenio Božju pomoć i kako malo je pazio i žudio Njegov dar Ljubavi, Božansku milost. No nikada mu milost ne može doći bez njegove žudnje, i stoga je čovjek odgovoran za svoju duševnu zrelost, koju on može postići lako, ako njegova volja zatraži Božansku milost, koja mu je međutim nedostupna kad njegova volja podbacuje .... On je odgovoran za nedostatak duhovnog bogatstva, pošto si je njega sam proigrao, dok mu je Božanska milost stajala na raspolaganju, jer nema ništa što bi mu nju moglo nadomjestiti, nema ništa što mu donosi duhovno bogatstvo, ako on pomoć Božju, Njegovu milost, ne iskoristi. Čovjek je na Zemlji bespomoćan, i on se ne uspijeva razvijati u visinu .... jer Božja pomoć je nezamjenjiva ....

AMEN

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel

NAZNAKE PRIRODNOG DOGAĐAJA .... ISUSOVE UPUTE NA ZEMLJI

B.D. 2437 from 5. kolovoz 1942, taken from Book No. 33

Nije slučajno da rastuće naznake u prirodi sugeriraju jednu erupciju elemenata, jer Bog šalje ove znakove unaprijed kako bi pripremio ljude za jedan izvanredan prirodni događaj koji će nenadano i neočekivano uhvatiti ljude na iznenađenje i rezultirati u neopisivoj bijedi. Ljudi bi trebali povezati ove naznake sa Njegovom Riječi, jer Isus Krist je ovo vrijeme već spomenuo kada je živio na Zemlji, budući je želio ukazati ljudima na eventualne posljedice njihovog načina života. Ovo se vrijeme sada približava, ljudi bi trebali obratiti pažnju na znakove koji nagovještavaju događaj .... Oni ne bi trebali zanemariti ništa što odstupa od okvira prirodnog zakona. Bog Sebe najavljuje, to jest, Njegovu intervenciju u postojeći svjetski red, to nije Njegova volja da ljudi trebaju doživjeti išta nepripremljeni što bi ih trebalo i moglo unaprijediti duhovno ako im je uzajamna zavisnost svih događaja objašnjena. Iz ovog razloga Bog neprestano upućuje na nadolazeće vrijeme i obavještava ljude kako je došlo vrijeme koje potrebuje Božansku intervenciju. Onda je ostavljeno na svakoj pojedinačnoj osobi što će učiniti sa ovim upozorenjem .... Ako on vjeruje, on će prilagoditi njegov život tome sukladno, on će uspostaviti kontakt sa Bogom i ponizno Mu povjeriti njegovu sudbinu .... Oni neće biti u toliko velikoj opasnosti kao oni ljudi kojima nedostaje sve vjere u jednu intervenciju. Potonji isto tako sebe neće pripremiti, sva upućivanja i opominjanja će mimoići njihove uši bez da ih počuju. I prirodni će događaj za njih biti užasan.

Jer vrloduboka vjera daje osobi uvjerenje da su oni zaštićeni od strane Boga u svakoj opasnosti; ipak jedan nevjernik neće imati ništa za što se uhvatiti ako ne prizna Gospodara iznad Sebe u posljednjoj minuti i preporuči sebe Njegovoj milosti. Bog šalje Njegove glasnike već dugo prije događaja kako bi stimulirao razmišljanje čovječanstva, i ove naznake mogu biti prepoznate od strane svakoga tko ih želi prepoznati. One će potaknuti razmišljanje budući se ne pojavljuju samo jednom nego sebe ponavljaju često i u pravilnim razmacima, tako da će one morati biti zamjećene od strane svakoga. Ali svaka osoba obično izmišlja svoje vlastito objašnjenje i ovo zavisi o njegovu stavu spram Boga. Čim on povezuje ove fenomene sa Božjom voljom, on obraća pažnju na njih i pri tome izvlači korist, budući on sebe priprema za vrijeme što je pred njime, što je od velike prednosti za njegovu dušu. Što je Bog proglasio u Riječi i Pismu će se neopozivo dogoditi, jedino je trenutak u vremenu nepoznat ljudima .... Iz ovog razloga oni trebaju obratiti pažnju na znakove koje je Bog bio spomenuo. I tako će oni znati da će se Zemlja suočiti sa teškim podrhtavanjima koja će prouzročiti nevjerojatnu patnju ljudskoj rasi .... Onda je na svakoj osobi da sebe oblikuje tako da on sebe može osnažiti za nadolazeće vrijeme .... On treba ustrajati i apelirati za snažnu vjeru tako da ne oslabi napomol djela uništenja koje je u pričuvi za čovječanstvo. I Bog će se pobrinuti za svaku osobu koja obrati pažnju na Njegovu Riječ i svjesno očekuje Božansku intervenciju.

AMEN

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel

BOŽANSKA MUDROST .... SVJETOVNO ZNANJE ....

B.D. 2438 from 6. kolovoz 1942, taken from Book No. 33

Čovjek ne obraća pažnju na Božansku mudrost kad mu je ona ponuđena, a svjetovno znanje prihvaća bez dvojbe, i time odaje da je bliži svijetu nego Bogu. Jer čovjek, koji Boga uistinu ljubi, koji vječnom Božanstvu teži svim osjetilima, njemu nije dovoljno znanje koje mu nudi svijet. Ono mu ostavlja neriješena velika pitanja koja ga ispunjavaju i koja mu može odgovoriti samo Jedan Kome ništa nije nepoznato .... o odnosu čovjeka prema Bogu, o svrsi i smislu stvaranja, o početku i cilju svih stvorenja ....

Ta pitanja doduše mogu biti odgovorena od ljudi, od svjetovnih mudraca, no oni svoje poglede nikada neće moći obrazložiti, oni će samo nagađati i izvlačiti zaključke koji međutim uvijek proizlaze iz čisto svjetovnog razmišljanja i vrlo su različiti od Čiste Istine. I niti oni koji pitaju niti pak oni koji daju odgovore neće biti uvjereni da su u najpotpunijoj Istini .... No ako je čovjek daleko od Boga, on se odgovorom svjetski mudroga čovjeka da zadovoljiti, jer taj odgovor mu je po volji i prihvatljiviji mu je od Božanske mudrosti.

A potonju će priznati samo oni ljudi koji se nalaze u uskoj vezi s Bogom, kojima je putem djelovanja u Ljubavi vječno Božanstvo već prišlo bliže i koji uslijed toga i prepoznaju što je Božanskog ili pak ljudskog porijekla. Ti ljudi znaju, jer oni su u potpunom uvjerenju da stoje u Istini, i njihovo znanje nije zakrpa, nego je potpuno koherentno. No svjetovno znanje će se održati, pošto će od većine biti promatrano kao mjerodavno, dok će pak duhovno znanje nailaziti na slab odaziv, a kako čovjeku bez vjere, udaljenom od Boga nedostaje moć prosuđivanja, on posljedično ne može prihvatiti ništa što ne razumije.

No onaj koji zna treba se nositi sa tim nesposobnim stanjem, on strpljivo treba prosljeđivati Čistu Istinu, on ju treba zastupati i ne dati se zbuniti ako uspjeh nije odmah vidljiv. Jer Božja Ljubav čovjeku daje mnoge prilike da dođe do spoznaje, a ta spoznaja može mu doći iznenadno tako da vrlo lako Istinu doživi kao takvu i tada se više ne opire prihvatiti ju .... Jer što god da mu svjetski mudraci nude, to će uvijek biti samo nepotpuna zakrpa i jednoga ozbiljno razmišljajućeg čovjeka trajno neće moći zadovoljiti. Jer samo Čista Istina čovjeku omogućuje da u traženju zastane, i kad ju je našao, on uz nju ostane, pošto on tada zna, da se nalazi u Istini ....

AMEN

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel

ODGAJANJE DJETETA U VJERI ILI BOŽJA POMOC ....

B.D. 2443 from 9. kolovoz 1942, taken from Book No. 33

Svakom uputstvu odgore treba biti pružena pažnja, jer Bog ne prenosi besciljno Svoju Rijec na Zemlju. Cim covjek prepozna povezanost izmedu neba i Zemlje, i cim poveže svako zbivanje sa duhovnim vodenjem, bit ce mu puno lakše podnositi zemaljski život isto kao i uzdici stanje svoje duše, jer onda on ne smatra kako je njegov vlastiti zemaljski život bez svrhe i cilja, nego vodi racuna o svojem zadatku. Izvjesnost da je volja Božja odlucujuca za svaki dogadaj, obavezuje ga da sebe samoga podredi toj volji, da dozvoli biti voden od te volje, i da se potrudi živjeti po toj volji Božjoj. I potom pridaje Božanskom Glasu, Njegovoj Rijeci, potpunu pažnju. I tako živi savjesno svoj život. Covjek u njegovom neznanju potrebuje Božju Rijec. Kada zapocne zemaljski život kao covjek nedostaje mu svako razumijevanje i svako znanje o Božanskim stvarima. On zbog toga mora biti polagano uveden u znanje, i od strane ljudi obaviješten o tome, s pretpostavkom da ti isti bližnji jesu u kontaktu sa Bogom, i da ti isti teže ka Bogu i da imaju spoznaju o Božjem rukovodenju i djelovanju, u koje oni vjeruju. Onda ce i dijete biti uvedeno u takvu vjeru. Ako su ti isti ljudi nevjernici i prenose njihovu nevjeru na dijete, ono ipak nije ostavljeno protivnim silama, nego se Sam Bog brine i pomaže mu da stekne spoznaju, oblikujuci njegov životni put na nacin da mu razmišljanje bude stimulirano, dakle on biva poducavan misaonim putem i tako može biti doveden do istog rezultata da nauci vjerovati u jednoga Boga, Koji drži u rukama sudbinu njegovog života, da nauci vjerovati u jedno odredište, u jedan zadatak, koji covjek mora ispuniti tijekom njegovog zemaljskog života. Bog ne ostavlja ni jedno bice bez pomoci, i ne prepušta nikoga samome sebi ili nevjernim bližnjima. On je dao razum i sposobnost razmišljanja ljudima, koje može dovesti takoder direktnim putem do spoznaje, kada poduka bližnjih izostaje. Covjek mora samo razviti svoju volju da bude u Istini. Ne smije sebi dozvoliti da bude voden, dakle on sam mora biti aktivan, mora željeti poznavati Istinu i ciniti ono što je ispravno. Potom ce mu se Sam Bog prikazati prepoznatljivim, i On ce ga voditi sve dok ne pristigne do svoga cilja.

AMEN

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel

NELJUBAV(NOST) .... BORBA SVIJETA PROTIV UČENJA LJUBAVI ....

B.D. 2445 from 10. kolovoz 1942, taken from Book No. 33

Svjetovno ponašanje čovječanstva ne može se uskladiti sa učenjem Krista, jer ono traži djelovanje Ljubavi, ono zahtjeva život (jednog) za drugoga, zahtjeva odnos ljudi među sobom kao brata prema bratu. No ljudi sadašnjice međusobno su neprijateljski nastrojeni jedni prema drugima, često vanjski naklonjeni jedni drugima, no u srcu uvijek jedino usmjereni na vlastitu korist, smatrajući bližnjega protivnikom, jer se putem njega osjećaju oštećeno ili u nedostatku.

Čovječanstvo je lišeno svake Ljubavi, i stoga je ono protiv Kršćanstva, protiv Božanskog učenja Ljubavi koje više ne želi slijediti. Jer, prakticirati Ljubav za ljude znači nadvladavanje, znači odvajanje od materije, zapostavljanje vlastitih želja i strasti, žrtvovanje onoga što je čovjeku drago ..... Treba se boriti protiv samo-ljublja, čovjek se mora odgajati prema nezahtjevnosti kako bi time mogao služiti bližnjemu da mu pruži ono što sebi uskrati. To je žrtva koja jedino može biti prinešena iz Ljubavi, stoga Ljubav mora biti prakticirana ..... No samo još rijetko čovjek za bližnjega prinosi ovu žrtvu .....

Svatko misli samo na sebe, i stoga mu je učenje Krista nelagodno, i on se pridružuje namjeri da se ono iskorijeni ..... Gdje je ne-Ljubav(nost), tamo će se bez razmišljanja voditi borba protiv Božanskog učenja Ljubavi. A ne-Ljubav(nost) je rasprostranjena čitavim svijetom, ljudi nadmašuju jedni druge u užasima koje nanose jedni drugima, tako da se cijeli svijet može nazvati krivim za velike svjetske događaje koji su za izvorište imali samo neljubav čovječanstva i koji za sobom povlače još veću ne-ljubavi stoga to mora biti označeno kao djelovanje pakla, djelovanje demonskih sila.

Ali ljudi ne prepoznaju duhovno dno u kojem se nalaze. Promatraju samo čisto vanjsko djelovanje svjetskih događaja, a ne stanje duha onih koji svojom velikom ne-ljubavnošću i svoje bližnje potiču na ne-ljubavne postupke. I sve dok to zlo nije prepoznato, ono niti ne može biti popravljeno; sve dok čovjek ne-Ljubav(nost) ne prepozna kao najveće zlo, neće se truditi živjeti u Ljubavi, znači davati je bližnjima .....

Tako dakle neće niti priznavati učenje Krista, odbijati će ga, jer mu to njegovo slijeđenje zemaljski ne donosi nikakvu korist. A u skladu s tim će biti i njegovi postupci ..... Ljubav će opet biti potisnuta, a posljedica će biti samo povišena ne-Ljubavnost ..... Čovjek će težiti uništenju drugog čovjeka, bit’ će razuzdan, više neće znati razlikovati pravdu od nepravde i stoga će se nadmašivati u tvrdoći i jezivosti, a sva Ljubav će se ohladiti i duhovno (pre-)nisko stanje spustit će se do kraja, a svijet bez Ljubavi ne može opstati, on je osuđen na propast i s njim sve što se samo ne trudi spasiti putem Ljubavi .....

AMEN

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel

MUDROST JE NEZAMISLIVA BEZ LJUBAVI .... NEPROPADLJIVO ZNANJE ....

B.D. 2446a from 11. kolovoz 1942, taken from Book No. 33

Da bi postao mudar, čovjek mora bezuvjetno stajati u Ljubavi, tome bezuvjetno mora prethoditi Ljubavno djelovanje, želi li čovjek primiti Božansku mudrost. Mudrost bez Ljubavi je nezamisliva, zbog čega će ljudi koji sebe smatraju mudrima, biti u zabludi ukoliko im nedostaje Ljubav. To je prvo što mora biti uvaženo, želi li bližnji donijeti ispravnu prosudbu o vrijednosti ili bezvrijednosti onoga što čovjek vjeruje da posjeduje u znanju. Mudrost se treba očekivati jedino tamo gdje je Tvorac, njen Darivatelj, Sam mudar .... gdje mudrost može biti posredovana, budući je Sam Darivatelj mudrost. Stoga su sve mudre misli zračenja Onoga Koji je u Sebi Ljubav, zbog čega ove misli također iznova moraju biti prihvaćene od jednog srca punog Ljubavi, jer drugačije one ne bi bile percipirane kao mudrosti. Jer, mudrost je nešto duhovno, što iznova može biti primljeno jedino od Duha u čovjeku, no Duh u čovjeku tek onda počinje djelovati, ako je on kroz Ljubavno djelovanje pokrenut na to. Bez Ljubavi je sve mrtvo, također i tobožnje znanje, koje se onda tiče samo zemaljskih stvari, i bez duhovne je vrijednosti, ili je obmanjujuće znanje koje ne može nikada biti nazvano mudrošću. Ljudi doduše mogu posjedovati svjetovno znanje, koje također odgovara Istini, koje se međutim ipak jedino tiče stvari koje su potpuno nevažne za dušu, odnosno za njen viši razvoj, no ovo znanje dokončava (gasne) u trenutku smrti, dakle propadljivo je i bez vrijednosti za vječnost. No jedino to će pred svijetom vrijediti kao mudrost, budući može biti potvrđeno dokazima, stoga je na neki način nepovrjedivo. Duhovno pak znanje stoga neće biti prepoznato, jer za to ne može biti pribavljen nikakav dokaz. No, mudar je jedino čovjek koji posjeduje duhovno znanje, jer ga sa sobom prenosi prijeko u vječnost. Nesebično Ljubavno djelovanje mu donosi mudrost, budući je oboje Božansko, a ono što proizlazi iz Boga, također ne može nikada nestati. Što prisnije (dublje, iskrenije) se čovjek povezuje s Bogom kroz djelovanje u Ljubavi, to mudriji on mora postati, budući mu sada pritječe Božanski dar, koji nije ponuđen ograničeno, nego može biti primljen neograničeno, i stoga čovjek sada postaje mudar, budući on stoji u Ljubavi.

AMEN

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel

MUDROST JE NEZAMISLIVA BEZ LJUBAVI .... NEPROLAZNO ZNANJE ....

B.D. 2446b from 12. kolovoz 1942, taken from Book No. 33

Put mudrosti se stoga nalazi jedino u Ljubavi, a gdje nedostaje Ljubav, tamo čovjek ide pogrešnim putem, koji ga odvodi od Istine. Jer, biti mudar znači posjedovati znanje koje odgovara Istini. No, biti mudar međutim, također znači imati neprolazno znanje, jer znanje je bezvrijedno ako sa smrću potone u ništa. Neprolazno znanje, međutim, jedino je ono o stvarima koje su izvan zemaljskog, a tom znanju će se malo težiti, sve dok čovjek nastoji istražiti sve ovozemaljsko, i svoju čast drži u tome da važi kao mudar. Ovo znanje može zaista biti od blagoslova, budući čovjeka čini sposobnim s time djelovati u Ljubavi. Takvo znanje može biti kapital u rukama onoga koji ga posjeduje, ako ga on mudro koristi, tako da pomaže bližnjima, pa je tako Ljubavno aktivan .... Onda on stječe dobra za vječnost, čak i sa zemaljskim znanjem, a ova su neprolazna, premda on to znanje ne nosi sa sobom u vječnost .... S duhovnim znanjem čovjek međutim također može pružiti pomoć bližnjemu, direktno prenoseći duši duhovno znanje, stoga on također prikuplja neprolazna dobra, kako za sebe, tako također i za bližnjega kojemu prenosi duhovno znanje. A doista je mudar jedino čovjek koji djeluje i stvara za vječnost, koji tako već na Zemlji sebi pribavlja jasnoću nad duhovnim stvarima, i potom živi svoj zemaljski život u skladu s ovom spoznajom. Njegovo znanje je neuništivo, i krajnje dragocjeno, premda zbog neznanja nije ispravno vrjednovano od strane ljudi. Svjetovno znanje međutim ponajčešće pomaže jedino povećanju zemaljskih dobara, i na Zemlji je stoga iznimno cijenjeno, bez da duši donosi korist, osim ako je ono upotrijebljeno za dobro bližnjega, odnosno u Ljubavi za njega iskorišteno. I tako istodobno mora Ljubav ovladati čovjekom, ukoliko on želi biti istinski mudar ili, svjetovno znanje njemu treba osigurati i duševni uspjeh (rezultat). Bez Ljubavi je međutim svako znanje mrtvo dobro .... i bez Ljubavi je čovjekovo znanje skoro uvijek vrlo daleko od Istine.

AMEN

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel

ISUS KRIST .... BOŽJI SIN ....

B.D. 2452 from 20. kolovoz 1942, taken from Book No. 33

Isusova Božanstvenost je tako često sporno pitanje koje se postavlja na odgovor ljudima koji vjeruju u Njega kao Božjeg Sina .... Ovo se pitanje opet može ispravno odgovoriti samo onim ljudima koji su u vjeri; njima se može uistinu objasniti Isusova Božanstvenost, dok ljudi bez vjere ne mogu pribaviti nikakvo razumijevanje o tome, budući da oni ne priznaju ni postojanje mudrog, svemogućeg i punog Ljubavi Božanstva, niti Njegovo djelovanje. I tako će njima također ostati neshvatljivo da Bog može Sam Sebe, odnosno Njegov Duh, zračiti ljudima kao i svoj biti (suštini) koja je proizašla iz Njega .... Oni ne shvaćaju da između Stvoritelja i Njegovih stvorenja postoji veza koja baš nikada ne može dokončati. Oni također ne razumiju ni da se ovo Božanstvo, Koje može biti uvijek i posvuda, može također u svoj punini skloniti u vanjskom ljudskom obliku .... da tako čovjek može takoreći biti ozračen Njegovom Ljubavlju, prožet Njegovom snagom .... I da ovaj čovjek onda u sebi krije toliko Božanskog, da je i cijelo njegovo biće prožeto Božjim Duhom i sada mu njegovo uistinu Božansko biće omogućava postati Božjim djetetom. A to će mu ostati nerazumljivo dok god stoji po strani od Kristova učenja, odnosno, dok ne ide putem kojim je Krist išao na Zemlji .... putem Ljubavi .... Jer mudrost dolazi jedino kroz Ljubav. Ljubavno aktivan čovjek to smjesta shvaća, on ne treba nikakvo dugo objašnjenje, jer Božja snaga, Njegov Duh, već djeluje u njemu, budući da on stoji u strujnom krugu Božanskog Ljubavnog zračenja, i zbog toga mu je također razumljiv učinak pravog života u Ljubavi. Ali, Isus Krist je vodio na Zemlji takav život Ljubavi, i posljedično je On također stajao usred Božjeg Ljubavnog zračenja .... On je bio zahvaćen Božjom beskrajnom Ljubavlju, bio je prožet Njegovim Duhom, i snažna volja Ga je preplavljivala .... Međutim, Ljubav, Duh, snaga i volja, Biće je vječnog Božanstva .... Tako je i Isus postao sličan Bogu, On je bio Njegova Slika, On Osobno je bio Božansko Biće, On je bio Božji Sin, Kojeg se više ne može smatrati individualnim bićem (pojedincem, osobom), nego je bio potpuno Jedno sa Svojim Ocem od vječnosti, Koji je prepoznao Svoju pripadnost Svojemu Ocu, težio potpunom sjedinjenju s Njime, i kroz Svoj život u Ljubavi, pronašao ovo sjedinjenje već na Zemlji.

AMEN

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel

DUHOVNA VIZIJA .... BUDUĆI I PROŠLI DOGAĐAJI ....

B.D. 2456 from 25. kolovoz 1942, taken from Book No. 33

Duhovno oko vidi kroz sve zemaljske ovojnice i na taj način može dakle gledati u duhovno kraljevstvo, a između ostalog i u duhovnu aktivnost svih bića koja su još svezana na Zemlji. Sve što ljudskom oku nije vidljivo može se vidjeti duhovnim okom, a vrijeme i prostor nisu prepreka, nego čovjek koji može duhovno vidjeti, preko prostora i vremena vidi stvari koje su bile, koje jesu i koje tek trebaju doći. Vidi aktivnost u duhovnom području, ali i zemaljske događaje koji moraju rezultirati iz tih duhovnih aktivnosti, kao što je određeno u planu Božanske mudrosti.

No samo rijetki ljudi imaju dar duhovne vizije, samo pred rijetkim ljudima Bog prostire budućnost, jer opća upoznatost s tim dovela bi u opasnost evoluciju čovjeka (njegov razvoj prema gore), tj. to bi učinilo da oni pasivno očekuju ono što slijedi. No ti rijetki ljudi imaju zadatak druge ljude obavijestiti o tome što je na dohvat njihovom duhovnom oku, kako bi i oni bili upoznati s tim. Na dar predskazivanja na izvjestan način polažu pravo oni koji uspostavljaju duhovnu vezu sa silama iz duhovnog područja.

Ta veza može biti svjesna, ali i nesvjesna; čovjek putem svoje volje može srce otvoriti strujama iz duhovnog područja, dakle opredijeliti se za prijem misaonih podukā, i tim ljudima onda dano je drugo viđenje .... tako da duhovnim očima mogu gledati događaje koji su u budućnosti. Ali i nesvjesno su ljudi primatelji duhovnih poruka, i to onda kad ih način života kojim oni žive čini sposobnima za prijem duhovnih poruka, kad dakle jedna izvjesna voljnost za služenjem bližnjemu .... bezinteresno djelovanje u Ljubavi, omogući djelovanje duhovnih silā, tako da lucidni snovi ili jasne slike njima otkrivaju nadolazeće događaje, koje taj čovjek onda svjesno može opisati, onako kako ih je primio.

A na te vizije obraćati će pažnju i uvažavati ih samo oni koji su isto tako nježna srca, dok će međutim od drugih biti omalovažavane i odbačene kao nevjerojatne. No uvijek mora biti postignut određeni stupanj zrelosti duše, čak i kad on na van nije prepoznatljiv .... duhovne sile moraju moći djelovati, i one moraju po Božanskom nalogu njima dostavljati slike, tj. sile koje daju same moraju u povezanosti s Bogom htjeti primati znanje o tome, te ga prosljeđivati dalje. Pogled u budućnost uvijek će samo utjecati na duševni razvoj, ali nikada ne treba rezultirati zemaljskim pogodnostima i korišću.

Isto tako će i duhovna vizija, proziranje (od prozrijeti) materijalnog omotača duhovim okom, čovjeku biti dana samo onda kad više ne teži zemaljskom uspjehu, kad se još jedino trudi prodrti u tajne stvaranja u dubokoj vjeri i poniznoj predaji jednom sve-mudrom i Ljubavi punom Stvoritelju i kad on opet te zadobivene utiske želi podijeliti sa drugim ljudima, kako bi poticao njihov duševni spas. Duboka vjera u Boga i duboka Ljubav prema bližnjemu mogu uroditi plodom duhovnog gledanja, no njegova iskustva i uvidi opet se čine vjerodostojnima jedino onim ljudima koji su istog usmjerenja .... S druge strane, svjetovno usmjerenom čovjeku nije prihvatljivo ništa što on sam ne vidi ili ne može shvatiti. Duhovno gledanje ima dakle za preduvjet Bogu-ugodni način života te srce koje rado daje, koje duhovni dar želi proslijediti dalje ....

No čovjek koji je vidio slike, ne može ih uvijek oslikati bližnjemu ako sposobnost shvaćanja ovoga nema isti duhovni nivo, znači ako njegovo stanje zrelosti zaostaje za onim ovoga koji ima viziju .... Vidjeoc mora u sebi primiti te slike skroz neovisno o vanjskim utjecajima, na izvjestan način mora biti slobodan od drugih utjecaja, dakle biti voljan da na njega djeluje isključivo duhovna struja. On se njoj mora skroz predati i ne smije dopustiti nikakav strani utjecaj. A on to čini kad njegova volja žudi jedino Čistu Istinu, kad on Boga priznaje kao jedini autentični izvor Istine .... tada će slike potpuno odgovarati Istini, a on će biti u stanju te vizije skroz originalno oslikati ....

No isti pred-uvjet važi i za čovjeka koji prima to što se opisuje. Vlastito krivo razmišljanje ili neistinite vlastite ideje i predodžbe od kojih on ne želi odustati, iskrivljuju i sliku koja mu je predstavljena .... stoga je jedino opis samoga vidjeoca istinski (puno-)vrijedan ili pak; i bližnji se isto tako mora nalaziti na visokom stupnju zrelosti duše kako tu sliku koja mu je predstavljena ne bi krivo protumačio.

Duhovno gledanje odnosi se kako na buduće tako i na prošle događaje, koji se događaju ili su se dogodili, a koji su uvijek u vezi sa duhovnim razvojem prema gore. Stvari u budućnosti od vidjeoca će jedino onda biti predskazane ako one ljude trebaju pripremiti na to da se sjete svojih duša .... dok vizije stvari iz prošlosti isto tako samo trebaju potvrditi da postoji duhovni međuodnos između Boga i Njegovih stvorenja i da je on postojao uvijek i u svako doba .... i da se stoga može vjerovati predanjima, koja bi se tokom dugih vremena trebala potisnuti u područje bajki i legendi ....

Da bi se čovječanstvo navelo na spoznaju, uvijek nanovo će od strane vidjeoca ljudima bivati potvrđivano ono što se na Zemlji vječno događalo .... a ono što se događa u budućnosti, u svrhu duševnog razvoja ka gore Bog isto tako otkriva čovječanstvu kroz ljude koji mogu duhovno vidjeti ili pak primaju Njegovu Riječ putem direktne veze sa silama koje posjeduju duhovno znanje ....

AMEN

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel

VRIJEDNOST IZRAVNO PRIMLJENE RIJEČI NASPRAM VIĐENOGA ....

B.D. 2457 from 25. kolovoz 1942, taken from Book No. 33

Onima kojima Bog posreduje Svoju Riječ, znanje o Istini pristiže u obliku (na način) koji ne ostavlja nikakve sumnje, za razliku od onih koji su kroz snove ili vizije dobili uvid u duhovno kraljevstvo, ili kroz to stekli znanje o budućim događajima, budući da ovi posljednji tada vlastitim riječima izražavaju ono što su vidjeli, i često nisu u stanju pronaći prave riječi. Osim toga, također će se tek rijetko vjerovati njihovoj percepciji (opažanjima) ili predviđanjima, jer čovjek želi imati dokaze. Izravna Riječ međutim, govori sama za sebe, i također može biti prenesena bez izobličavanja, čim primatelj na taj način želi služiti Bogu. Direktna Riječ također pruža potpunu jasnoću u stvarima vjere, po pitanju sumnji, dok ono što je bilo promatrano u viđenju, može biti protumačeno na različite načine, i to će također biti i učinjeno u skladu sa duhovnim usmjerenjem vidjeoca ili onoga komu je prenesena duhovna slika. Jer, uvijek je znanje položeno na temelje onoga što su oni već prethodno posjedovali, ali rijetko će netko biti spreman odreći se ovoga znanja, pa prihvatiti znanje koje mu je ponuđeno iz duhovnog kraljevstva.

AMEN

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel

KRATKA SMJERNICA ZA ŽIVOT...

B.D. 2459 from 28. kolovoz 1942, taken from Book No. 33

Vaš život treba biti djelovanje u Ljubavi i što god započnete, pokretačka snaga uvijek treba biti Ljubav, i vi uvijek trebate stajati u intimnoj povezanosti s Bogom. A, vi ste povezani s Bogom ako ste aktivni u Ljubavi... A za to vi uvijek i stalno imate priliku, vi ćete uvijek moći svoju pomoć okrenuti bližnjima potrebitima pomoći, bilo tjelesno, bilo duhovno. Svaka dobra riječ, svako pomoćno djelo, djelo je Ljubavi ako ono dolazi iz srca, odnosno ako je učinjeno dobrovoljno, u nagonjenju da pomognete. A, Bog vidi volju vašeg srca, On zna o vašem stavu, i prema tome također (pr)ocjenjuje vaše djelo Ljubavi. A time vi ispunjavate najveću zapovijed, da Ljubite Boga iznad svega, i bližnjega kao same sebe... Jer, čim vi činite bližnjima dobro, čim vi jedan naspram drugog stojite kao braća, i služite jedni drugima, vi također dokazujete Bogu vašu Ljubav za Njega, jer vi u vašem bližnjemu također ljubite i Onoga Koji ga je stvorio; vi ljubite Oca iz Kojega ste svi proizašli kao Njegova stvorenja. I vi se sve više približavate vašem ishodištu od vječnosti, vi se približavate Bogu, od Kojeg ste se jednom odvojili... Vi se kroz Ljubav iznova vraćate natrag Onome Koji je u Sebi Ljubav, i stoga sada također ispunjavate i vaš zemaljski zadatak, formirajući sebe tako, kako je to Božja volja, oblikujući svoje srce kroz Ljubav-no djelovanje, za dostojno primanje Božanskog Duha Ljubavi... Kako bi ovo shvatili, vi morate znati da se vaša duša treba sjediniti sa Duhom u vama, Koji, položen u vas kao Božanska duhovna iskra, iščekuje svoje buđenje kroz Ljubav-no djelovanje. Tek kada je ova duhovna iskra u vama dovedena do buđenja, ona može postati učinkovita (djelotvorna), odnosno, može vas iznutra podučiti, i ako vi ostanete u Ljubavi, vi k sebi privlačite Božanski Duh, Koji se povezuje sa duhovnom iskrom u vama... I tako vaša duša u sebi može skloniti vječno Božanstvo u svoj punini, Božanski Duh, kada se vi trudite nju oblikovati sukladno Božjoj volji... dok vi stoga radite na vašoj duši, odnosno, borite se protiv zlih misli i žudnji, i težite ispravnom, čistom i Ljubav-no aktivnom načinu života... To je sve što Bog traži od vas tijekom vašeg zemaljskog života. A da bi vi to također i mogli, On vam stavlja na raspolaganje Svoju neizmjernu milost, Svoju pomoć, Svoju snagu... koje vi međutim morate zatražiti u molitvi, koje vi morate izmoliti da bi vam oni mogli prići, budući vam ovi pritječu samo kroz svjesnu želju za njima, budući vi kroz to Bogu očitujete vašu volju da dođete k Njemu... Onda vas zahvaća Njegova Ljubav, i On vas više nikada ne pušta pasti... On vas podučava kroz Njegov Duh, i uvodi vas u Istinu.

AMEN

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel

VELICINA I BICE (PRIRODA) VJECNOG BOŽANSTVA…

B.D. 2460 from 29. kolovoz 1942, taken from Book No. 33

Božja velicina ce covjeku postati ocigledna, tek kada je njegov duh probuden, ali cak i tada je za njega nedokuciva, buduci mu ne može biti ponudeno ništa za usporedbu, a covjek kao takav je nesposoban razotkriti ovu tajnu. Jer, Božja velicina nije mjerljiva zemaljskim mjerilima, ona takoder nije nepostojan pojam; Bog ostaje u svoj vjecnosti najsavršenije, najsvetije Bice, kakvo je Ono bilo od vjecnosti .... Pa ipak, ovo savršeno Bice ce se brinuti za najbeznacajnije stvorenje, buduci je ono bilo stvoreno iz Njegove ruke, kroz Njegovu Ljubavnu volju. A ipak, vjecno Božanstvo covjeku izgleda kao Bice koje postupa usko ograniceno, buduci Ono pojedinog covjeka cini odgovornim za ono što radi... (29 Kolovoza 1942) Božji dar milosti medutim, cini covjeka sposobnim za provodenje onoga što Bog zahtjeva od ljudi. Što On medutim traži od ljudi, utemeljeno je u Njegovoj vjecnoj mudrosti i Ljubavi, a covjek za vrijeme svojega zemaljskog puta, ne može shvatiti kako ti zahtjevi odgovaraju Božjoj mudrosti. To njemu može biti ucinjeno razumljivim, jedino u prispodobama (poredbama) i slikama, cim je covjek prijemciv za to. A, ova prijemcivost je opet, ovisna o tome da li, i na koji nacin, covjek uspostavlja vezu s Bogom. U skladu s tim ce covjek takoder biti u stanju prodrijeti u Bice (prirodu) Božanstva. Bog ne može biti racionalno objašnjen, a jednako malo On može biti racionalno shvacen .... Ali, što je više pri tome aktivan razum, to nejasniji je covjeku pojam vjecnog Božanstva, i on se takoder može potpuno smesti (zbuniti, dezorjentirati), buduci prepoznavanje vjecnog Božanstva ne ovisi o oštrini razuma, nego o osjecaju srca. Tako ce covjek sposoban ljubiti, sebi naciniti predodžbu Boga u skladu s osjecajem, koja više odgovara Istini, nego slika o Njemu, koju covjek zamišlja snagom svoga razumijevanja. No, covjek sposoban ljubiti ce se takoder zadovoljiti od njega stecenom predodžbom u ispravnom prepoznavanju, da covjeku, sve dok on još hoda Zemljom, ne može nikada biti shvatljiva Božja velicina, a ipak, on nece naci nimalo neshvatljivim Njegovo upravljanje i djelovanje, on nece napraviti mjerilo na zemaljskim okolnostima, zemaljskim ucincima i zemaljskim zbivanjima, on nece razumski mudrovati i istraživati, nego ce samo naslijepo vjerovati da je sve što Bog cini i dopušta da se dogodi, dobro i mudro .... I, kroz ovu vjeru ce on dublje prodrijeti u Bice vjecnog Božanstva, nego što se to može uciniti kroz premišljanje o tome, ako je srce covjeka manje duboko u Ljubavi. Bog je Ljubav, i može biti shvacen jedino kroz Ljubav. Bog je Duh, i zato može biti dano jedino duhovno razjašnjenje .... Prema tome, takoder mora biti priznato kao Istina, ono što je kroz Ljubav objavljeno duhu onoga, koji sebe nastoji oblikovati u Ljubav. Ozbiljna volja za potonjim je bezuvjetno potrebna, buduci duhovno nastojanje nije želja da se razumski dokuci nadnaravno, nego rad na sebi samome, odgajanje sebe za Ljubavnu aktivnost, blagost, miroljubivost, strpljenje i milosrde... Taj ce biti uveden u Istinu, i u spoznaju ovih, dok onaj uvijek samo mudruje i istražuje, bez da dode do u potpunosti zadovoljavajuceg rezultata.

AMEN

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel

NEMORALNOST .... NEPISANI ZAKONI ....

B.D. 2461 from 30. kolovoz 1942, taken from Book No. 33

Opca nemoralnost prati vrijeme ljudske bezobzirnosti i cinjenica da ljudi više ne pokazuju nikakve obzirnosti spram osjecaja njihovih bližnjih ljudskih bica i tako više ne primjenjuju ikakvu vrstu samo-kontrole je takoder znak duhovnog izopacenja. I naraštaj bez manira i bez znacajnog morala naglavacke srlja u katastrofu .... Istinabog, ljudi ovo nalaze neshvatljivim, buduci smatraju uljudnost tek ljudskim dodatkom i da vremena opravdavaju davanje punog izražaja svim instinktima. I njihova gledišta su ohrabrena sa potpuno pogrešnim mišljenjema da moralni zakoni samo sprijecavaju ljude da uživaju život i prema tome moraju biti ukinuti. Ni jedan narod nikada nece preživjeti ako ne želi prihvatiti ikakve zakone kao vodece principe koji daju ljudima moralnu stabilnost tako da ce oni živjeti njihov život unutar okvira izvjesnog socijalnog reda .... Ovi su nepisani zakoni koje su ljudi unatoc tome prihvacali sve do sada, buduci su svi oni spoznavali i nužnost baš kao i blagoslov takvih zakona i, poradi ljudskog reda, su im se podredivali bez rasprave .... Ovi su zakoni povecavajuce više zaboravljeni ili su svjesno zanemareni od strane ljudi buduci ih oni sprijecavaju da udovoljavaju njihovoj senzualnosti. Ovo jasno ukazuje opadanje duhovnog razvoja, jer što je više senzualan covjek, to on manje stremi ka Bogu; on žudi svijet, to jest, sve što pruža zadovoljstvo tijelu, i poradi tijela uklanja svaku obzirnost spram njegovih bližnjih ljudskih bica. Kao rezultat, ljudsko bice pada žrtvom duhovnim silama koje su bile živjele život neobuzdanog zadovoljstva na Zemlji, koji su udovoljavali njihovim žudnjama i time su bili vodili grešan život. Ove duhovne sile vrše ogroman utjecaj na te ljude i koriste ih tako da ljudsko bice obraca sve manje i manje pažnje na nepisane zakone, da on bezrezervno sebe prepušta jednom lagodnom nacinu života i da nikakvo ogranicenje za njega ne postoji osim ispunjenja njegove požude. Ovaj stav spram svjetovnih zadovoljstava nece nikada voditi do duhovnog razvoja, jer bilo što da tijelo zahtjeva to ce uvijek unazaditi (ili ‘biti od štete za’)) dušu. Pored toga, duhovnom ce se stremljenju podsmjehivati i izrugivati, i to bez ikakva sustezanja, buduci ce ljudi izgubiti svaki osjecaj dolicnosti i dobre manire .... Otud, gledište se pojedinacne osobe isto tako nece poštovati nego ce se smatrati nasilnim i prema tome ce biti odbaceno, cesto na najsramotniji nacin. Jer nemoralnost i duhovno izopacenje idu ruku pod ruku. Ljudi doista govore o tome kako su prosvjetljeni a, ipak, oni su manje prosvjetljeni nego ikada prije .... Oni govore o duhovnom napretku a, ipak, daleko zaostaju, jer oni ga ne razumiju kao napredak duše, namjesto toga, oni jedino misle na pogrešan nacin razmišljanja, kojeg unatoc tome smatraju vrijednim stremljenja. Oni pokušavaju konstruirati novu moralnost za sebe same koja potpomaže i potice jedan lagodan nacin života i namjeravaju ga prikazati kao ideal. I tako ce novi zakoni doci u postojanje i stari zakoni ce biti opozvani, i covjecanstvo ce se sukladno tome promijeniti i izgubiti svaku vodilicu za krepostan, Bogu-mio život koji je naumljen unaprijediti dušu ljudskog bica.

AMEN

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel

'BLAŽENI SIROMAŠNI DUHOM...' NEPREPOZNAVANJE BOŽANSKOG DARA ....

B.D. 2465 from 4. rujan 1942, taken from Book No. 33

Kako je malen ipak čovjek, a kako se mudrim i moćnim zamišlja .... On vjeruje da može odbaciti Božanski dar, i svoju vlastitu mudrost želi postaviti iznad. A on ne promišlja da je i njegovo razumsko razmišljanje također Božji dar, kojeg on međutim zloupotrebljava, ako ga ne koristi tako da on uči prepoznati Boga. Bog je Praizvor .... ali onaj tko sebe samoga previsoko ocjenjuje, ne želi ništa pustiti iznad sebe, jer onda bi također morao i svoje znanje cijeniti manjim, nego što on to čini. Ali, on se nadmoćno podsmjehuje, kada mu je ponuđeno znanje koje daleko nadilazi njegovo znanje .... on se podsmjehuje jer on sam sebe zamišlja mudrijim, i stoga također vjeruje da je on sposoban donijeti sud. A on ne može steći znanje, zato jer on ne žudi takvome... I stoga Bog razdjeljuje znanje onima koji se osjećaju malenima i neukima, koji bi željeli povećati njihovo znanje i koji iznad sebe prepoznaju Biće, Koje zna sve, stoga također i duhovno siromaštvo Svojih stvorenja, koje On može ukloniti... blaženi koji se osjećaju siromašnima duhom, koji ne zovu njihovim vlastitim svjetovno znanje koje ih čini ohola duha .... blaženi koji su gladni mudrosti odozgor, koji žele crpiti s Izvora kojeg je Bog Osobno otvorio .... ovaj Izvor je dostupan svim ljudima, ali čovječanstvo prezrivo prolazi pored njega... No, živa voda koja izvire iz ovog Izvora je najdragocjenije što je na raspolaganju čovjeku .... On mu posreduje blago koje daleko nadilazi sva zemaljska dobra. Jer Božja mudrost je dar milosti, kojega čovjek više nikada ne želi izgubiti, kada ga je jednom primio... Božja mudrost ima vječnu vrijednost, Božja mudrost neopisivo usrećuje čovjeka, i Božja mudrost mu daje snagu za stremljenje uvis... Svjetovno znanje naprotiv blijedi i bezvrijedno je, odnosno ono služi jedino za vrijeme zemaljskog puta i također donosi samo zemaljsku korist. Ali duhovno znanje donosi malo uspjeha za zemaljski život, a ipak je čovjeku neprocjenjivo, jednom kada ga je pronašao. A oni koji ga odbacuju, time svjedoče jedino svoj svjetovni stav, i svoju malu žudnju za Istinom, inače bi ga oni morali prepoznati kao dragocjeni dar, i oni bi mu također težili.

AMEN

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel

VOLJNOST ZA ŽRTVU... KRALJEVSKA PLAĆA... NASTANJIVANJE GOSPODARA...

B.D. 2466 from 6. rujan 1942, taken from Book No. 33

Ponudite Mi svaku žrtvu, i Ja ću vam nagraditi vašu voljnost za žrtvu... Vaše srce ne smije prianjati za ono što vi posjedujete na Zemlji, nego vi trebate težiti tome da se oslobodite svake žudnje. Vi se trebate osloboditi svega što drži zarobljenima vaša osjetila, a žudnja vašeg srca treba biti okrenuta jedino Meni, onda se u vama odvija promjena koju vi osjećate kao blaženstvo, budući Ja Sam uzimam u posjed vaše srce. Vaša žudnja za Mnom će stalno postajati veća, a ipak će ova žudnja istovremeno biti usrećujuća za vas, jer Ja uzvraćam uslišavajući ju... Jer, čim vi težite Meni, Ja vas dohvaćam i privlačim vas k Meni naviše... Ja vas ljubim, a vi Moju Ljubav također osjećate kao spokojno, blaženo zadovoljenje, kao osjećaj pouzdane zaštićenosti, kao osjećaj svjesnosti snage i unutarnje slobode. Ljubav za Mene vas čini blagima i predanima, a ipak i snažnima i slobodnima... budući se Ja Sam udružujem s vama, koji ste na Zemlji prevladali svaku žudnju, i žudite jedino Mene. Čežnja vašeg srca treba pripadati Meni, Ja želim Jedini vladati u njemu, i zato vi bez oklijevanja morate žrtvovati ono što vas još mami, odnosno ono što je još udio svijeta. Vi ćete uistinu razmijeniti nešto daleko divnije (veličanstvenije), ako vi Meni za Ljubav prinesete žrtvu, budući vas Moja Ljubav obeštećuje za sve, Moja Ljubav vam na kraljevski način nadoknađuje vaše odricanje, budući da s Mojom Ljubavlju Ja Sebe Samoga dajem vama, i to za vječna vremena... Jer, kad vas je Moja Ljubav jednom uzela u posjed, vi ostajete nerazdvojivo povezani sa Mnom, vi ste postigli vaš cilj na Zemlji, i Ja vas mogu opskrbiti najdragocjenijim darom... vi smijete čuti Moj glas, vi smijete stalno razgovarati sa Mnom, i uvijek očekivati Moj odgovor... vi stojite u prisnoj povezanosti sa Mnom, i to je neizrecivo usrećujuće i blaženo, i vi više nikada ne žudite za zemaljskim dobrima, vi se više nikada ne osvrćete za vremenom zemaljskog ispunjenja, vi još jedino težite duhovnom dobru, vi žudite jedino Mene i Moju Riječ, a Moja Ljubav je za vas najuzvišenije ispunjenje... Stoga, nastojte se odvojiti od dobara ovoga svijeta, odustanite od svega što još pripada svijetu, zazovite Mene za pomoć kada ste slabi, i Meni dajte u posjed svoje srce, tako da Ja mogu unutra uzeti prebivalište, i potom ostati s vama do u svu vječnost.

AMEN

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel

DJELOVANJE DUHA .... IZLIJEVANJE DUHA SVETOGA ....

B.D. 2467 from 8. rujan 1942, taken from Book No. 33

Vi glas Gospodnji čujete na različite načine .... Primite sa zahvalnošću sve što vam je dano, i samo pazite na duh Ljubavi u vama. Jer u skladu s njegovom jačinom u vama biti ćete i obdareni. Pa stoga ne sumnjajte kad se zamislite radi drugačijeg oblika prijema. Jer, stupanj Ljubavi u vama određuje taj oblik, tj. izražaj Božanskog Duha biti će utoliko očigledniji što dublje je čovijek prožet Ljubavlju. A i slabije djelovanje u Ljubavi može rezultirati djelovanjem Božanskog Duha, samo na manje upečatljiv način, tako da nije odmah prepoznat kao djelovanje Duha, iako je rezultat, misaona aktivnost, u skladu sa direktnim otkrovenjima, koja čovjek koji je duboko u Ljubavi može primati ....

Čisto učenje Krista uvijek će biti temelj svih otkrovenja. Ukoliko se dakle ta direktno primljena Riječ, kao i misaona aktivnost čovjeka koji traži Istinu, podudara sa čistim Kristovim učenjem, može se govoriti o djelovanju Božanskog Duha .... jer direktno primljenom Riječju moći će se uvijek nazivati jedino čisto učenje Kristovo iz Nebesa, i svaka promjena, dakle svako učenje koje odstupa od te čiste Riječi Božje, može se smatrati ljudskim dodatkom i stoga biti odbačeno.

Božji Duh će ljude neprestano ispravno voditi, kako u njihovom razmišljanju tako i u postupanju i govoru. On će isto tako okupljati ljude kojima je ozbiljno stalo do Istine, koji teže onom što je ispravno i koji žele služiti Bogu .... jer njihovo najunutarnije usmjerenje je odlučujuće, a ono dolazi do izražaja u razgovoru s Bogom. Ti ljudi će i biti udostojeni Božanskih otkrovenja i biti će puni uvjerenja da ispravno misle i da su upoznati sa Istinom ....

(8 Rujan 1942) Djelovanje Duha će stoga uvijek biti prepoznatljivo tamo gdje se ljudi ozbiljno zaokupljaju time da prodru u duhovna područja .... tamo gdje je prisutna ozbiljna volja da se sazna Istina i gdje se za to kroz molitvu obraća Bogu. Jer tamo će misaona aktivnost uvijek biti pod kontrolom duhovnih bića koja su u znanju, znači ona će ljude koji su u potrazi sprječavati u tome da krivo misle, i ispravne misli, u skladu sa Istinom, od strane tih bića neprestano će im biti dostavljana.

Jer djelovanje Duha u čovjeku sastoji se u tome da je misaona aktivnost sređena, da čovjek mora razmišljati skladno i jasno i stoga se ne treba bojati krivih ideja. On će uvijek moći razlikovati između Istine i neistine, i njemu za to neće trebati drugi čovjek, nego će na izvjestan način sam iz sebe postati ući u znanje, pošto svoje znanje (misaono blago) vidi kao vlastito-zadobiveno. No uvijek je to snaga Duha, koja ga prožima, koja iskru duha u njemu potiče da se izrazi, dakle da se objavi duši, tako da čovjek kao takav onda prima darove Duha, on je dakle iznutra naučavan u Čistoj Istini.

No uvijek je uvjet to da čovjek prakticira Ljubav, inače Duh iz Boga u njemu ne može djelovati. A tamo gdje se vodi život u Ljubavi, tamo i duhovno znanje mora biti isto, tamo misli i uvjerenja moraju biti usklađeni, tako da dakle sve njihove misli moraju biti priznate i (o)cijenjene kao djelovanje Duha. Stoga će ljudi aktivni u Ljubavi i sposobni za Ljubav uvijek biti istog duha, jer Bog će se uvijek izražavati putem takvih ljudi, samo što Njegovo djelovanje često neće biti prepoznato kao to što ono jeste .... kao izlijevanje Duha Svetoga.

Jer ljudi više ne znaju što bi to trebalo značiti. Oni su sami tako udaljeni od Ljubavi da je djelovanje Boga u njima postalo nemoguće, a bez tog djelovanja Boga u čovjeku oni ne znaju ništa o Istini, čak i kad vjeruju da su u znanju. A ono što odgovara Istini ne prepoznaju kao takvo prije nego su prosvjetljeni Svetim Duhom, dakle prije nego Sâm Bog u njima djeluje putem Svog Duha. Jer Bog jeste postavio granice za ljude koji ne žive u skladu s Njegovom voljom, no On ne uskraćuje znanje onima koji ispunjavaju sve preduvjete za to da mogu biti prosvijetljeni Njegovim Duhom ....

AMEN

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel

DAR MILOSTI .... POMOĆNO SREDSTVO .... VOLJA .... MOLITVA ....

B.D. 2469 from 10. rujan 1942, taken from Book No. 33

Dar, koji Božanska Ljubav čini da dotječe na Zemlju, ne može biti djelotvoran na ljudima koji se pred Božjom Ljubavlju zatvaraju uslijed ne-Ljubav-nog načina života. Doduše i njima je ponuđen dar Milosti, što je vidljivo iz toga što Riječ Božju svatko može čuti, čak i ako za Nju nema ni želje ni razumijevanja. No da li će Ona prodrijeti do srca, znači pored razuma biti primljena i srcem, to opet ovisi o tome kako se volja čovjeka postavlja u odnosu na Nju. Dakle volja određuje i puninu Milosti, ona nadalje određuje i to da li Riječ Božja samo prolazi pored uha, ili pak govori srcu čovjeka .... Jer tek Ona Riječ koja govori srcu, budi u život, tj. potiče (na)) rad na samom sebi, na njegovoj duši.

Iz toga slijedi da je Božanska Riječ pomoćno sredstvo, uz koje čovjek svoju dušu može oblikovati kako je nužno da bi se mogla sjediniti s Bogom. Svako sredstvo pomoći za razvoj uvis je dakle Milost .... No da li se ta Milost koristi, čovjeku je na slobodan izbor, a dok Riječ Božja ne postigne tu preobrazbu duše i volja čovjeka je neaktivna, te njemu nedostaje Božanska Milost, iako mu ona stoji potpuno na raspolaganju.

Isto tako, nema drugih sredstava koja čovjeku donose dostavu Milosti doli intimne molitve Bogu za Milost .... Ta molitva se uslišava jer čovjek tada potvrđuje svoju volju za to da Milost na njemu bude djelotvorna. I Bog je uvijek spreman čovjeku dati Milost, pošto On želi da se Njegova stvorenja opet vrate k Njemu, a bez Njegove pomoći, Njegove Milosti, ne može ni doći do povratka k Bogu. No Bog ne prisiljava volju, On čovjeku ostavlja potpuno slobodno to da se posluži Njegovom Milošću.

Ipak samo rijetki koriste dar Milosti Božje, samo rijetki ljudi daju da im Riječ Božja govori, i samo rijetki ljudi shvaćaju to da Riječ Božja u sebi nosi puninu Božje Milosti .... da Bog u Svojoj beskrajnoj Ljubavi ljudima prenosi tu Riječ samo jer im želi pomoći, kako bi put uspona lako mogli savladati. I zato samo rijetki koriste dar Milosti koji im neograničeno pritječe omogućavajući da njihovom srcu govori Njegova Božanska Riječ ....

AMEN

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel

TJELESNOST .... ZEMALJSKI ZAHTJEVI .... LJUBAVNA AKTIVNOST ....

B.D. 2473 from 14. rujan 1942, taken from Book No. 33

U tjelesnosti (senzualnosti, tjelesnoj požudi, putenosti), vi ljudi vidite ispunjenje vaših tjelesnih zahtjeva (žudnji), i stoga se vi tako prepuštate zemaljskom uživanju (nasladi). Ali, ono što pomaže blagostanju (ugodnosti, zadovoljstvu, lagodnosti) tijela, od male je dobrobiti za dušu, jer duša može napredovati u razvoju jedino ako ona ne popušta tjelesnim žudnjama, ako se ona dobrovoljno odriče svega što tijelo zahtijeva za svoje zadovoljenje .... Čovjek treba prakticirati Ljubav .... i on otuda mora uvijek pomoći svojemu bližnjemu u svim nevoljama tijela i duše. Istinska Ljubav će uvijek željeti davati, i stoga također onda mora biti spremna za Ljubavno djelovanje, ako je bližnji u nevolji (nuždi, oskudici). Ovaj stav je također odlučujući za sazrijevanje duše. Od Boga će na izvjestan način biti procijenjen stupanj Ljubavi, ako se dvoje ljudi čisto tjelesno povezuje (spaja). Čovjek u svakoj situaciji može odgojno i oplemenjujuće djelovati na bližnjega, a volja za potonjim je odlučujuća za to da li je tjelesno povezivanje (spajanje) od blagoslova, ili pred Bogom ne može opstati .... Božanska Ljubav, milosrđe i strpljenje prakticiraju najveću popustljivost s ljudima, a osobito s onima koji Bogu iznose svoje slabosti i Njega mole za snagu .... Jer, dok god čovjek pripada Zemlji, i njegova zemaljska žudnja je veća, te stoga teža za prevladavanje. Ali, što se više čovjek bori za to da savlada (obuzda, zatomi) zemaljske žudnje, to primjetnije mu nadolazi snaga da pruži otpor zemaljskoj žudnji, bez povrjeđivanja zapovijedi Ljubavi prema svome bližnjemu .... Jer Ljubav je prvi uvjet .... Čovjek koji ljubi uvijek će držati u vidu dobro drugoga, i stoga će on učiniti sve što je od njega traženo, budući je Ljubav uvijek darivatelj, a čovjek pun Ljubavi nikada ne misli na sebe samoga. Srdačna Ljubav će uvijek biti ugodna pred Bogom, i stoga je stupanj voljnosti za davanje odlučujući za viši razvoj duše.

AMEN

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel

VOLJA I DJELO .... ODGOVORNOST ....

B.D. 2489 from 1. listopad 1942, taken from Book No. 33

Volja rada djelo. Volja je prema tome odlucujuca premda je jedino djelo potvrda volje. Bez volje djelo ne može biti izvedeno; ali cak bez djela volja treba biti opravdana pred Bogom buduci ona pokazuje prirodu ljudskog bica, impuls za dobro ili za zlo. Kako bi sproveo u djelo volju ljudsko bice mora koristiti energiju života koja tece kroz njega, stoga on može ostvariti dobra baš kao i zla djela, ali da bi to ucinio on uvijek treba koristiti snagu koju mu je Bog Osobno dao. Posljedicno tome, ako on pocini loše djelo on ga ostvaruje uz pomoc Božanske snage i stoga cini nešto za što je on odgovoran pred Bogom. On je, u stvari, koristio njegovu volju da bi povecao snagu Božjeg protivnika sa snagom koju prima od Boga buduci je svako loše djelo pokoravanje zloj sili i prema tome ju povecava. Ljudsko bice se okrece od Boga i spram zle sile sa svakim djelom koje se suprostavlja Bogu i lošom namjerom. Ako je ljudska volja dobra, tj. usmjerena spram Boga, onda ce on uvijek koristiti energiju života za dobrobit drugih ljudi. On ce biti neprestano zaokupljen sa pomaganjem drugima, tj. on ce dozvoliti da njegova volja postane djelo. Ako su djela rezultat Ljubavi, to jest ako Ljubav uzrokuje da ljudska volja postane aktivna, onda je njegova volja okrenuta spram Boga. Prema tome volja je po vlastitoj želji odabrala Boga i svako djelo koje rezultira iz ove volje je opravdano pred Bogom, i Bog cijeni ovo djelo u skladu sa ‘voljom da Ljubi’.

AMEN

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel

MATERIJA I DUH ....

B.D. 2494 from 4. listopad 1942, taken from Book No. 33

Što je svijet i njegova materija .... ovo pitanje okupira mnoge ljude a ipak su ga oni nesposobni riješiti vrlinom intelektualne misli. Sve vidljivo je materija, to jest, supstanca koja se ukrutila kao forma. Supstanca je, tako reci, postala vidljiva zbog ukrucivanja buduci je prethodno tome bila nevidljiva, to jest, duhovna supstanca. Duhovna supstanca je Božja isijana snaga koja, u skladu sa Njegovom voljom, postaje ono što jeste cim ju je Bog naumio da postane specificna forma. Ova forma je, zauzvrat, sjedinjenje/kombinacija nebrojenih supstanci; otud je ona struktura koja može biti razložena da bi opet oslobodila svaku pojedinacnu supstancu, ako je to Božja volja. Posljedicno tome, svaka forma može biti uništena, materija je nešto što nema vjecnog postojanja buduci je samo pokrov za duhovne supstance koje su naumljene evolvirati i kao rezultat ne ostaju u tim pokrovima zauvijek. Premda je sama materija takoder duhovna supstanca, to jest, u skladu sa Božjom voljom ukrucena duhovna snaga, ona se razvija posredstvom neprestanog razlaganja, raspršivanja i pre-oblikovanja tako da ona može, nakon beskonacno dugog vremena, sama takoder okupirati takvu formu. Time sve vidljivo je duhovna snaga koja je još na pocetku razvoja, dok je više zreo duh nevidljiv ljudskom oku i koristi vidljivu formu da bi u njoj živio.

Otud, u svakoj formi živi nešto duhovno, bice koje je nesvjesno sebe samoga ali koje cezne za sjedinjenjem sa slicnim bicima da bi povecalo puninu snage sa ovim sjedinjenjem, buduci svako bice stremi ka savršenstvu. Cim se materija razloži, to jest, kada se forma dezintegrira, oslobodeno duhovno bice stremi spram jednakih duhovnih bica koja se udružuju da bi dali život novoj formi. Ovaj proces formira temelj za neometano postajanje i prolaženje u prirodi, on je prema tome uzrokom neprestanog života i smrti u prirodi .... Duhovne supstance prolaze kroz cijelo stvaranje, dijelom same, dijelom stopljene u ogromnim brojevima. Korespondetno sa ovima jesu velicina i vrsta formi koje ih okružuju. Sve što ograduje ova duhovna bica je materija. Ali sama materija se sastoji od duhovnih supstanci koje su na pocetku njihova razvoja i tako mogu biti vidljive ljudskom oku buduci je jedino vec više sazrio duh nevidljiv. Posljedicno tome, sve se vidljivo mora smatrati nesavršenim, to jest, duhovna supstanca koja je jako udaljena od Boga, koja zapocinje njezin put razvoja. Duh sakriven unutar vidljive forme je vec putovao ovim putem i sada stremi spram Boga. Prema tome uništenje, to jest umiranje ili razlaganje forme, ili prolaznost materije, korespondira sa Božjom voljom buduci omogucava duhovnoj supstanci da nastavi njezin razvoj.

AMEN

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel

BORBA VJERE... IZVANREDNO DJELOVANJE VJERNIKA...

B.D. 2504 from 11. listopad 1942, taken from Book No. 33

To su snage tame koje sada potiču vaše biće. Njihova moć je toliko velika, budući se ljudi sami predaju u njihovu vlast, te zato oni i mogu vladati. Oni truju misli ljudi tako da se oni udalje od Dobrog i Istinitog, i stoga se pokore tim moćima. To je potpuno odvraćanje od Boga, jer Bog je Istinito, Dobro, što ljudi zanemaruju. Snage podzemlja tako ljude zamagljuju, stoga postupanje ovih jednih naspram drugih ne može biti ništa drugo nego zlo. Demonski utjecaj ide tako daleko, da će biti postavljene potpuno različite smjernice za način života ljudi, koje ljudi spremno i bez oklijevanja priznaju. I bit će proglašeno ispravnim ono što je neispravno, bit će dopušteno ono što krši Božje zapovijedi, i svaki čovjek će moći činiti što god on želi, ako to samo služi vlastitoj koristi i ne-Ljubav (nemilosrdnost) će uzeti sve veće dimenzije, a time i postupci ljudi u kojima se jasno očituje utjecaj zla. I stoga će dobro duhovno, snage koje se podlažu Božjoj volji, morati poduzeti pojačanu borbu u duhovnom kraljevstvu, protiv snaga podzemlja. A na Zemlji će i od Boga izabrani ljudi... ljudi koji nastoje ispuniti Njegove zapovijedi, jer Ga oni prepoznaju i Njega ljube... morati ići u bitku protiv predstavnika zle moći, protiv onih koji niječu Boga, i vode način života protiv Božanske volje. A ovo će biti žestoka bitka, od strane ovih posljednjih biti će provođena u svoj bezobzirnosti, budući je nastojanje zla zatrti sve što priznaje Boga, potpuno iskorijeniti vjeru u Boga i na Zemlju dovesti drugačije učenje, koje bolje odgovara čovječanstvu koje je postalo bezdušno. A borba će biti teška za vjernike, ali Sam Bog stoji na njihovoj strani, budući je ova borba predviđena od vječnosti... Bog ispunjava Svojim Duhom one koji žele Njemu pripadati, On im daje izvanrednu snagu, jer On Sam djeluje kroz ljude koji Mu se dobrovoljno nude kao alatke. I zato ljudi koji vjeruju mogu mnogo više nego njihovi protivnici, čak i ako zemaljske moći stoje uz ove. Jer, borba s Bogom neopozivo mora dovesti do poraza. Ova borba mora biti, budući se treba dogoditi razdvajanje među čovječanstvom; svatko sam sebi treba razjasniti da se on sam mora odlučiti. I zato će čovjek doživljavati stvari koje ga navode na promišljanje i potiču na odluku. I blago onome tko ide pravim putem, blago onome tko prepoznaje Božju silu u izvanrednim događajima, i tko stoji sa onima koji su u vjeri... On će se zaista odreći svijeta i njegovih dobara, budući je on sada postao bez prava, ali razmijenio je mnogo više za to, dobra koja opstaju do u svu vječnost.

AMEN

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel

„STOJIM NA VRATIMA I KUCAM ....“

B.D. 2505 from 11. listopad 1942, taken from Book No. 33

Čak ako bi čovjek govorio i anđeoskim jezicima da širi Riječ Božju, on bi naišao na otpor i ne bi pronašao vjeru. Ali, ne tugujte zbog ovoga, vi koji se dajete za ovaj zadatak. Imajte na umu da se borite za Mene, i stoga ćete također primati ozljede za Mene .... Nadalje, uzmite u obzir da Sam čak i Ja pronašao malo podrške na Zemlji, da ni Moja Riječ nije mogla uvjeriti čovječanstvo, i stoga će Moja Riječ uvijek i stalno pobuđivati rasprave, i poradi Moje Riječi će se ljudi otuđiti. Ja želim donijeti Mir među ljudima, ali oni ne prihvaćaju Mir .... Ja im želim ponuditi razumljivo znanje, ali oni ne obraćaju pažnju na Mene, nego uznemiruju Moje predstavnike. I otuda oni ne mogu sudjelovati u daru koji im Ja nudim odozgor, unatoč tome što ga gorko trebaju. Ja Sam Riječ i silazim dolje na Zemlju .... Želim Sebe ponuditi ljudima, ali oni Me ne primaju .... Stojim pred vratima i kucam, ali oni Mi ne otvaraju .... A u njihovim srcima je noć, oni ne vide Svjetlo Koje ih želi osvijetliti, oni su se zatvorili za svjetlosne zrake koje žele prodrijeti, i zato ostaju u svom mraku. A vrlo je mnogo onih koji više ne prepoznaju Moju Ljubav, odbijajući također i Moje sluge na vratima, koje im žele donijeti dar Gospodara svoga .... Kakva neizreciva bijeda postoji među ljudima, koji se u svom duhovnom sljepilu i dalje boje Svjetla; i koliko je truda i strpljenja potrebno da se otvore oči ovim slijepcima. A gdje Moja Ljubav nema pristup, mora intervenirati Moja Moć. Ljudi ne čuju Riječi Ljubavi, ali glas Moje Moći oni moraju primijetiti, jer od ovog glasa ne mogu pobjeći. Ja Sam Riječ i Ja želim da ljudi također čuju Moju Riječ. Ja Se njima želim objaviti, i stoga, ako ne obrate pozornost na Objave, Koje Sam im Ja uputio po ljudskim ustima, onda će oni morati čuti Mene Osobno, i Moj će glas imati strašan zvuk .... Ja ću govoriti kroz prirodne sile, i prisilit ću ih da Mi obrate pažnju, jer na ovu Riječ nitko ne može zatvoriti svoje uši. Vi ljudi ne vjerujete da Ja Sebe objavljujem, vi ne vjerujete da Sam Ja Gospodar nad svim silama, na Nebu i na Zemlji .... vi vjerujete jedino ono što vam se može zemaljski dokazati i ono što vi želite vjerovati. A budući da ste vi sami udaljeni od Boga, niječete da Bog može biti blizu jednoga od vas i da mu se objavljuje .... Ali, zaboravljate da vam Ja u bilo kojem trenutku mogu pružiti dokaz da Sam Ja Taj Koji određuje svaki od prirodnih zakona i da je Njegova Snaga uistinu tako velika, da Mu je sve moguće .... I tako vam Se Ja moram objaviti u ovom djelu uništenja, jer ništa nije slučajno, i što se događa, događa se po Meni. Nijedan čovjek nije u mogućnosti spriječiti Moju volju, i nijednom čovjeku nije moguće zaustaviti jedan događaj koji je odlučen od Vječnosti, jer Ja od Vječnosti znam o krivoj volji ljudi, o njihovom iskvarenom razmišljanju, i njihovom javnom odbacivanju Moje Riječi. Ja od vječnosti znam o niskom duhovnom stupnju ljudi i posežem za svakim sredstvom da ga popravim, ali kada svako sredstvo podbaci, Ja Sam dolazim u bijesu elemenata i govorim ljudima, i onaj koji još uvijek ne obraća pažnju, taj je izgubljen za vječna vremena.

AMEN

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel

BOŽJA VOLJA .... ZAPOVIJEDI .... MIR I RED .... POSLJEDICE ....

B.D. 2507 from 12. listopad 1942, taken from Book No. 33

Božja je volja da vi trebate živjeti u miru jedni sa drugima, da pomognete jedni drugima sa Ljubavlju i podnosite zajedno vašu patnju. Ako ispunjavate Njegovu volju, vaš ce život biti spokojan i blagoslovljen, patnja i tuga ce ostati daleko od vas, jer onda ce vaš nacin života koristiti vašoj duši .... Vi cete prakticirati Ljubav prema bližnjemu i na taj nacin Njemu dokazati vašu Ljubav spram Boga, i vaše ce ponašanje biti ugodno Bogu. Ali kako se trenutno odnosite jedni naspram drugih? .... Vi se borite jedni sa drugima, vi nanosite štetu vašim bližnjima, i bezobzirnost je dosegla svoje najviše savršenstvo. Otud vi morate trpjeti, vi morate otrpjeti mnogo nevolje koja ce vas poduciti da podnosite patnju zajedno i pomognete jedni drugima. Volji se Božjoj mora udovoljiti; inace ljudsko bice narušava Božanski zakon. Život covjeka koji sebe prilagodi Božanskoj volji može jedino biti spokojan, baš kao što ce sve na Zemlji biti harmonicno i mirno ako ljudi prihvate Božju volju kao njihovu vlastitu. Ali cim se covjek suprotstavlja ovoj Božanskoj volji, izvjestan nered ce prevladati u njegovom životu koji njemu nije ugodan, jer ljudsko bice svjedoci o njegovoj pogrešnoj volji time što djeluje u suprotnosti sa Božanskom voljom. Udovoljavanje Božanskoj volji, red i mir su uzrok i posljedica, ali isto tako patnja, žalost, nesklad i zemaljski kaos ce biti posljedice djelovanja u suprotnosti sa Božanskom voljom .... Prema tome Bog je dao Njegove Zapovijedi tako da ljudi trebaju znati koja je Božja volja. On je osigurao izvjesne crte vodilje za ljudski nacin života na Zemlji, sukladno kojem ce ljudsko bice usmjeravati njegov život, i On je takoder obavijestio ljude o rezultatima ako život ne korespondira sa ovim crtama vodiljama. Božanske zapovijedi su bile dane za dobrobit ljudi tako da onaj koji živi u skladu sa njima može primiti Božanski život. Ne-udovoljavanje, medutim, ce rezultirati u dušinoj smrti. Božanska volja se mora vršiti jer, sve dok se ljudsko bice ili njegova duša suprotstavljaju ovoj volji, on i dalje svjedoci o njegovom otpadništvu od Boga, on je i dalje protivan Bogu. Posljedicno tome, njegov život na Zemlji mora biti neugodno stanje stvari za njega tako da ce ga nagnati u mijenjanje njegove volje, tako da se on pridruži Bogu, Kojeg prethodno nije bio prepoznao/priznao. Iz tog razloga je zemaljska patnja neizbježno nužna za nekoga tko zanemaruje Božju volju ili je Njemu potpuno protivan. Bog jedino zahtjeva da volja ljudskog bica sebe podredi Božanskoj volji, tako da ce ljudsko bice uciniti što Bog, kroz Njegove zapovijedi, ocekuje od njega napraviti, onda ce on ispuniti Božju volju, i onda ce njemu biti podaren život sklada i mira za dušu medu kaosom i pometnjom svijeta koja je bila prouzrocena bezobzirnošcu.

AMEN

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel

'...IZ NJEGOVIH ĆE BOKOVA POTEĆI BUJICE ŽIVE VODE...'

B.D. 2512 from 15. listopad 1942, taken from Book No. 33

Duhovna glad će uvijek biti utažena, i duša neće nikada trebati gladovati, budući Bog svakom čovjeku otvara Izvor života iz kojeg izvire živa voda. Ovo obećanje je Isus dao ljudima na Zemlji, ali smisao Njegovog obećanja nije bio ispravno shvaćen od ljudi, inače njima ne bi izgledalo nemoguće da Bog dovodi Svoju Riječ na Zemlju kroz Objave koje nekom čovjeku prilaze odozgo. Božanska Ljubav zna što ljudima nedostaje, i ona ih ne želi pustiti gladovati. I stoga Izvor života nikada neće presušiti, ljudi će se uvijek moći okrijepiti Njegovom vodom, i sam čovjek će moći postati nepresušni izvor, ako on ozbiljno teži za tim i posjeduje duboku vjeru... Jer, Isus je to obećao Riječima: „Tko u Mene vjeruje, iz Njegovih će bokova poteći bujice žive vode.“ Time je On navijestio djelovanje Duha, slušanje Božanske Riječi u srcu, vodu koja budi u vječni život... svako ljudsko srce može postati izvor vječnog života, a neiscrpan je izvor Božanske mudrosti koja izvire iz srca koje vjeruje. Voda koja budi u život je živa Božja Riječ, jer ona može poteći samo u čovjeku koji živi u Ljubavi, jednome koji je prema tome postao aktivan, odnosno živa srca... Božja Riječ ima život i budi u život... Jer ako je primljena u srce, ona nije mrtva riječ. Ona nije prazno slovo, nego je percipirana (doživljena) od duha u čovjeku, i kroz dušu rođena u srcu čovjeka. I stoga ona također mora oživljavajuće djelovati... odnosno iznova poticati na aktivnost, koja znači život. Božja Riječ je neposredno Božje Ljubavno zračenje, koje se otuda mora iznova izražavati kao Ljubav u čovjeku kojem pritječe Božanska Riječ... Ona dakle mora iznova roditi Ljubav... Božanska Riječ nije ograničena, ona istječe iz neiscrpnog Izvora poput vode, koja ne poznaje ni početak ni kraj, koja istječe iz Izvora sve dok on namjerno nije doveden do presušivanja. I tako će također Božja Riječ poteći iz srca onoga koji u dubokoj vjeri vodi život u čistoći i Ljubavi, i čovjek će sada moći stalno crpiti živu vodu, on će stalno u sebi slušati Božansku Riječ... iz njegovih će bokova poteći bujice žive vode, kao što je to Bog obećao.

AMEN

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel

PRET-POVIJESNA LJUDSKA BICA .... ODGOVORNOST ....

B.D. 2513 from 16. listopad 1942, taken from Book No. 33

Kroz beskrajno duge periode vremena Zemlja se razvila tako da može biti dom bezbrojnim ljudskim bicima i prema tome udvoljavati njezinu istinskom zadatku kao mjesto obrazovanja za duha .... Tijekom ovog vremena evolucije živa bica su i dalje imala razlicitu prirodu, oni su bili više ili manje prilagodeni razvoju postojece Zemlje, u onoj mjeri u kojoj je Zemlja mogla poduprijeti živa bica. Postojali su mnogobrojni razvojni periodi i od izvjesne tocke nagore Zemlja je bila sposobna udomaciti živa bica na njezinoj površini. Medutim, kako se Zemlja razvijala ovi su više rasli u broju, i time je razvoj Zemljine izvanjske forme takoder napredovao baš kao i živih bica, koja su bila dodijeljena Zemlji u svrhu višeg razvoja. Bilo je potrebno nezamislivo dugo vrijeme ipak ovaj proces evolucije je bio nužan buduci je duh unutra, na površini i ispod Zemlje najprije sebe trebao dokazati tijekom stanja ogranicenja, cemu je duh u svakom djelu stvaranja izvrgnut. Tijekom ovog vremena razvoja duh je prošao njegov ispit i mogao se polako razviti u živo bice. Uvjeti življenja su bili znacajno više teški ali on je sebe dokazao (ucvrstio; izborio se) i postepeno se razvio u izvjesnu vrstu ljudskog bica koje je, medutim, bilo kompletno drugacije od današnjeg ljudskog bica. Bice je i dalje bilo ograniceno, tj. ono je djelovalo instinktivno, do izvjesnog opsega ono je bilo i dalje vodeno i nije imalo svoju vlastitu slobodnu volju i razum. Premda je izvanjski bice nalikovalo ljudskom bicu, ono je i dalje bilo na razini životinjskog svijeta u svakom drugom pogledu i živjelo je u skladu sa Božanskim prirodnim zakonom i prema tome instinktivno, bez svjesnosti o njegovim akcijama. Ovo bice još nije bilo odgovorno, njegov je život bio predmetom zakona prisile, motiviran od strane njegovih prirodenih instikata, koji su zauzvrat sebe izrazili u bicima u skladu sa Božanskom voljom. Ova živa bica su bila primjerena primitivnim uvjetima zemljine površine, ali do izvjesnog opsega oni su doprinjeli spram zemljina razvoja množeci se i sa njihovim nesvjesnim akcijama ubrzali su promjene na Zemljinoj površini, koja je postala rastuce više prikladna da udomaci više razvijena živa bica sve dok prva ljudska bica, obdarena sa slobodnom voljom i razumom, nisu bila dodijeljena živjeti na ovoj Zemlji. Oni su mogli iskoristiti sve na Zemlji i, poduceni od strane Boga Osobno, živjeti ili su trebali živjeti svjestan život, što je bilo stvarno znacenje i svrha njihova utjelovljenja na Zemlji. Medutim, sada je ljudsko bice takoder bilo odgovorno Bogu za njegove akcije i misli. On je bio postigao izvjestan stupanj zrelosti koji mu je omogucio živjeti u skladu sa Božjom voljom i s obzirom na ovu sposobnost on je sada bio odgovoran kako je iskoristio njegov život, pošto je bilo na njemu da iskoristi sve njegove darove. Medutim, on je bio obaviješten o posljedicama njegovog života tijekom ovog utjelovljena na Zemlji i time je on sposoban iskoristiti njegovu slobodnu volju.

AMEN

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel

OCEVE RIJECI .... ‘PITAJTE, I BIT CE VAM DANO ....’

B.D. 2516 from 17. listopad 1942, taken from Book No. 33

Povjerljivo Mi povjerite sve što vas pritišce .... Treba priznati, Ja znam sve vaše poteškoce, Ja znam sve vaše probleme, ipak vi trebate pronaci vaš put ka Meni, vi trebate doci k Meni kao djeca ka Ocu i zamoliti za Njegovu podršku, i Ja cu vam pomoci .... I prema tome vi se ne trebate brinuti jer Ja cu uzeti sve vaše brige na Sebe Samoga ako Me zatražite to napraviti .... Kako je slabo vaše povjerenje, kako slaba vaša vjera u Moju Ljubav, kada vi sumnjate kako ce vaše molitve biti uslišene .... Pitajte, i bit ce vam dano .... To je obecanje koje Sam vam dao, i vi, koji ste slabe vjere, trebate obnoviti vašu slabu vjeru u ovo obecanje; imajte na umu kako su Moje Rijeci najcišca Istina i da se one moraju obistiniti, i stoga vaše zamolbe trebate predstaviti Meni bez sumnje, tako da vam Ja, kao vaš voljeni Otac, mogu dati sukladno vašoj vjeri. Ja jedino gledam na snagu vaše vjere, i to je takoder garancija da ce vaše molitve biti uslišene. Ako je, medutim, vaša vjera plitka, molitva koju Mi šaljete nece biti tako duboka i srdacna kao što je potrebno za Mene da bi ju odgovorio. Jer Ja ne obracam pažnju na rijeci no sigurno na vašu privrženost Meni koju prouzrokuje vrloduboka vjera. Ja jedino citam ogledalo vaše duše i znam dubinu vaše vjere i kako je srdacna vaša molitva. I gdje se takva srdacna molitva može cuti Ja Sam uvijek voljan pomoci. Vjerno povjerenje u odgovor na vaše molitve ce prema tome uvijek voditi do ispravnog rezultata, jer Ja nikada necu razocarati covjekovu snažnu vjeru. Ali Ja cu zasigurno blagosloviti one koji se uvijek prisjete Mojega obecanja i predstave Meni sve njihove brige i poteškoce. Moja Ljubav ce im sebe dokazati, jer oni ce od Mene sve dobiti. Medutim, sve dok oni i dalje kolebaju u vjeri Ja cu zadržati odgovor na njihove molitve, jer Ja želim da Mi se pridruže sa svim njihovim srcem i sve Mi povjere. Slaba vjera, medutim, sprijecava iskrenu povezanost sa Mnom. Ali Ja želim biti prepoznat kao voljeni Otac Koji nece dopustiti Njegovom djetetu da ostane u nevolji.

AMEN

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel

DUHOVNO DJELOVANJE .... BOŽJI ALAT ....

B.D. 2519 from 19. listopad 1942, taken from Book No. 33

Najdublja Ljubav i suosjećanje pokreće Boga pred velikom duhovnom nevoljom ljudi. I On im nastoji doći u pomoć na raznolike načine. Gdje vjera u Isusa Krista, Božanskog Iskupitelja prijeti nestati, tamo On Sam istupa ususret ljudima, dajući im neosporan znak po kojem Ga čovječanstvo treba prepoznati. On Sam se izražava kroz ljude, čija srca su u potpunosti postala Ljubav, On koristi njihov tjelesni omotač, kako bi djelovao kroz njih pred očima ljudi. Ovaj znak Njegove ogromne Ljubavi ljude treba vratiti vjeri u Njega, treba ih iznenaditi i privući im pažnju na neobične fenomene koji nisu ljudski objašnjivi. A, Bog je izabrao one koji Mu se neograničeno predaju, koji se trude živjeti jedino u Njegovoj volji, i koji sve iz Njegovih ruku prihvaćaju kao dar milosti, bilo radost, bilo patnju, budući oni ne suprotstavljaju nikakav otpor Njegovom djelovanju. I tako Božanski Iskupitelj uzima sasvim u posjed njihovo srce, On iznova silazi na Zemlju, i sada čovjek, čije je tijelo omotač Božanskom Iskupitelju, doživljava čudo Isusove smrti na Križu .... Jer, on pati kao što je patio Isus na Križu .... on osjeća sve muke, i ove muke su čak izvanjski prepoznatljive, kako bi ljudi stekli vjeru, koja je od njih trebala biti zadobivena. Bog je iznimno sklon ljudima koji zbog bližnjih uzimaju na sebe najveću patnju, ova Ljubav je međutim uzvratni Božji dar, budući zemaljsko dijete također Njemu ususret nosi najgorljiviju Ljubav, Ljubav koja sve podnosi za Njega, za Božanskog Iskupitelja, koja je također spremna trpjeti, kako bi svojim bližnjima prenijela otkupiteljsku žrtvu. Razumljivo je da će jedan čovjek, sposoban za takvu Ljubav, također voditi uzoran život, on će Bogu dati slavu u svim stvarima .... on će činiti sve što on vidi kao Božansku volju. On će se također držati zapovjedi koje su dane s ljudske strane, jer on ih vidi kao Božanske, a želi bezuvjetno ispuniti Božju volju. I stoga je on i prikladan kao Božji alat, i Božanska Ljubav se sada izražava kroz njega. Božanska Ljubav dovodi nebrojene ljude zajedno, i svi oni doživljavaju čudo koje daleko nadilazi njihovu sposobnost predočavanja .... oni vide da se Isusova patnja i umiranje ponavlja u jednom slabom čovjeku koji sve strpljivo uzima na sebe, i sretan je što smije patiti za Isusa Krista. I tako, kroz Ljubav ovog zemaljskog dijeta, Bog budi vjeru ljudi u novi život. On im dokazuje istinitost pouka, On im pokazuje da je smrt Isusa na Križu nepobitna, i kroz to mnoge ljude iznova vraća istinskoj vjeri.

AMEN

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel

VOLJA SE VREDNUJE PRI CEREMONIJALNIM POSTUPCIMA ....

B.D. 2522 from 24. listopad 1942, taken from Book No. 33

Bog ljude obdaruje u skladu s njihovom vjerom .... To se treba razumjeti tako da si ljudi duhovno prisvajaju ono što ih uči njihova vjera, pa će tako i ispunjavati sve što se putem vjere od njih zahtijeva. Pri tom ispunjavanju Bog vrednuje volju čovjeka, koja je dakle dobra, jer se ona priklanja Bogu... Čovjek želi činiti ono što je Bogu milo, čemu ga uči vjera. I kad ta Bogu naklonjena volja određuje njegovo razmišljanje i postupanje, to je Bogu i milo, čak i ako se čovjek ne nalazi u Istini, ako je dakle bio naučen krivoj vjeri.

Tako da će i oni ljudi kojima nedostaje prava vjera postati blaženi, samo ako se pred Bogom trude postići ispravan način života i uvijek čine ono što im se pred Bogom čini ispravno. Doduše, uvijek će im biti dana mogućnost da prihvate pravu vjeru, biti će im približena Čista Istina. No ako čovjek vjeruje da ju ne može prihvatiti, budući da sâm vjeruje da je u Istini, a opet vodi ispravan način života, Bogu mio, i on će biti priznat pred Bogom, pošto taj čovjek želi dobro, pošto želi ispuniti Božju volju. Tako da će svaki postupak koji on izvodi biti vrjednovan s obzirom na njegovu volju .... I svaka ceremonija, koja je sama po sebi bezvrijedna, će putem volje da se time služi Bogu postati postupkom koji je Bogu mio.

Dakle dobar čovjek se Bogu može omiljeti putem svakog postupka, samo ako ga izvodi Bogu na slavu, ako time vjeruje da služi Bogu, iako ta akcija sama po sebi nema dublje vrijednosti. No nasuprot tome, neki ceremonijalni postupak je bezvrijedan ako nije utemeljen u toj Bogu-naklonjenoj volji. A isto tako, čovjek može bez takve ceremonije svom svojom voljom težiti Bogu, i ta volja će biti isto tako visoko cijenjena od Boga, pa čak Bogu može biti daleko bliže onaj čovjek koji zapostavi sve vanjsko, a svjesno želi služiti Bogu.

No kakva je čovjekova vjera, tako će i djelovanje Boga na njemu biti izraženo, pošto Bog neće razočarati čovjekovu vjeru, dok god ona nije usmjerena protiv Boga. Ali krivo je pretpostavljati da Bogu-ugodno živi samo onaj čovjek koji strogo ispunjava sve vanjsko. Ništa od onoga što je na van prepoznatljivo ne odlučuje pravu vrijednost pred Bogom nego jedino volja, koju Bog vidi, skroz svejedno da li čovjek izvodi akcije koje su putem vjere od njega zahtijevane ....

AMEN

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel

MOLITVA U DUHU I U ISTINI ....

B.D. 2523 from 25. listopad 1942, taken from Book No. 33

Svaki molbeni zov dopire do uha nebeskog Oca, ako je k Njemu odaslan u Duhu i u Istini. To znači da svaka misao mora biti odaslana u srcu, duh mora govoriti Duhu .... duhovna iskra u čovjeku mora se uzdići k Bogu, k Ocu, od Kojega je on proizašao. Molitva ne smije biti samo mrmljanje usnama, ona se mora u svoj istinitosti, bez lažnosti i bez obmane, jednostavno i ponizno, izdizati iz srca k Bogu .... To je molitva u Duhu i u Istini, koju će Bog uvijek uslišiti.

Molitva se može sastojati iz lijepih riječi, pa opet može neuslišeno proći pored uha Oca u nebu, pošto joj nedostaje srdačnost, pošto je samo prazna forma bez dubljeg osjećanja iz srca. A takva jedna molitva bezvrijedna je pred Bogom, kao što je uopće pred Bogom bez vrijednosti sve što je samo forma bez unutarnjeg života. Ako srce ne sudjeluje, duh u čovjeku o tome ne zna ništa pa onda ni ne traži priključak na Božanski Duh, kojemu bi molitva trebala biti usmjerena, čak i ako on putem riječi pokušava simulirati povezanost s Bogom. On misli drugačije nego što govori, i postupa drugačije nego što misli .... Pa zato njegova molitva nije istinska, ona nije ono što bi pred Bogom trebala biti .... jedan jednostavan, duboko doživljeni, intimni molbeni poziv, kojem je uslišenje zajamčeno.

A zato Bog traži da se čovjek povuče u svoju sobicu kad želi moliti .... da sve oko sebe zaboravi, da bi samo s Ocem u nebu vodio razgovor. Ako vanjski utisci čovjeka ne skreću, biti će mu moguće s Bogom se sjediniti krajnje duboko, pa će on tada svoju molbu bez ustezanja a opet u svoj poniznosti i svom povjerenju predstavljati Ocu u nebu, i Njega će moliti na jednostavan način, s Njim će govoriti pun strahopoštovanja a opet pun povjerenja, molit će Ga u Duhu i u Istini, onako, kako nebeski Otac želi biti moljen, da bi Svojoj djeci mogao ispuniti sve njihove molbe, kao što je obećao ....

AMEN

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel

KRIVO TUMAČENJE SVETIH PISAMA .... OBMANJUJUĆA UČENJA

B.D. 2524 from 26. listopad 1942, taken from Book No. 33

Mnoge riječi Svetih Pisama su od strane ljudi pogrešno protumačene i na taj način su oni zavedeni vjerovati u nešto/nečemu što je jako daleko udaljeno od istine. Kao rezultat ovih krivih tumačenja su se razvila učenja koja su opetovano bila proslijeđena/prenijeta od jedne osobe do druge tako da se greška nastavila širiti i sve ju je teže postalo prepoznati kao takvu. Bog je uvijek da(/osta)v(lj)ao Svoju Riječ ljudskim bićima sukladno njihovom duhovnom nivou, i ona je uvijek bila razumljiva svakome tko ju je želio shvatiti ispravno. Međutim, čim se o Njegovoj Riječi promišljalo racionalno .... čim je ljudsko biće pokušalo razjasniti/utvrditi njezino značenje čisto kao stvar istraživanja bez iskrene želje da bi sebe oblikovalo, tj. svoju dušu, uz pomoć Božanske Riječi, Riječ je ljudima postala teško razumljiva .... Njihove misli su zalutale u stranu = otišle pogrešnim putem).

S obzirom na ove uvjete razvila su se učenja koja su izopačila/iskvarila/isprljala Božansku Riječ u tolikoj mjeri da ona nisu korespondirala sa onime što je Isus Krist propovijedao na Zemlji. Božja Riječ se zasigurno citira/navodi, međutim dano joj je potpuno drugačije značenje i sada čovječanstvo ne razumije Njegovu Riječ na korespondentan način već su ljudska objašnjenja promijenila značenje. Posljedično tome, Božanska Riječ je postala okrnjena/izopačena i u tom stanju je opet bila predstavljena ljudima kao Božanska Riječ, koji sada neće prihvatiti ništa drugo i revno brane ovu okrnjenu/izopačenu Riječ. I izvanredno je teško donijeti/prenijeti im čistu istinu i uvjeriti ih da brane nešto sasvim ljudsko .... da prave kult/vjerski obred od jednog čisto ljudskog proizvoda i da je taj ljudski proizvod nepouzdan. Dok sami nisu došli do ovog uvjerenja oni će također tvrditi kako je istina greška, i zagovornici istine će otkriti kako je jako teško drugovati sa njima pošto oni neće biti prijemčivi za nikakvu instrukciju u svezi s ovim, oni će sebe predstaviti kao branitelje istine i neće prihvatiti nikakvu instrukciju za koju vjeruju kako im dolazi iz kraljevstva tame.

I tako se svjetlo prepire sa tamom, ali svjetlo nije prepoznato sve dok najozbiljnija potraga za istinom ne poploči put među ljudima i oni dožive iznenadnu, zasljepljujuću realizaciju kako su jedino vjerovali u obmanjujuća učenja. I onda će još uvijek biti vremena za sve ljude koji sebe smatraju malima i neukima pred Bogom pošto će im biti darovana milost da ostvare znanje, jer oni onda više neće voljno/tvrdoglavo odbaciti već gorljivo prihvatiti istinu .... koju će naknadno prepoznati kao istinu.

AMEN

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel

DUH I TIJELO NASTOJE PRIDOBITI DUŠU…

B.D. 2532 from 1. studeni 1942, taken from Book No. 33

Duh i tijelo imaju jedno zajednicko, da oni žele posjedovati dušu, da oni nju nastoje oblikovati, ali na razlicit nacin. Tijelo nastoji dušu oblikovati sukladno svijetu, buduci njemu samome svijet izgleda kao jedino vrijedno stremljenja, i ono tako nastoji prenijeti svoju žudnju na dušu. Duh naprotiv, ima drugi cilj vrijedan stremljenja; on želi duhovno kraljevstvo, i on nastoji oblikovati dušu sukladno ovom kraljevstvu; tako ju on nastoji oblikovati na drugi nacin... u skladu sa Božanskom voljom. Tako je Božanska volja suprotna žudnji tijela... Tijelo teži materiji, namjesto toga, Duh je sasvim otuden od materije .... Njegovo htijenje i nastojanje se odnosi jedino na uskladivanje sa vjecnim Božanstvom, on poznaje samo jednu žudnju, sjedinjenje s Bogom, i vjecno stanje ispunjeno svjetlom. Stoga on takoder nastoji opredijeliti dušu da se pridruži njegovoj žudnji, nastoji ju potaknuti na istu volju, on na izvjestan nacin privlaci dušu preko, k Sebi, i stoga ju odvaja od svijeta, što za tijelo znaci odustajanje od svojih želja, stoga prevladavanje materije, svijeta, koji je protivan duhovnom svijetu. Uspije li Duhu pridobiti dušu za duhovno kraljevstvo, onda je duša savladala ispit njenog zemaljskog života, buduci ovo znaci okretanje volje Bogu, i odvracanje od onoga koji je gospodar svijeta. Tijelo zaista još pripada ovome svijetu, ali, ako se ono pridruži žudnji duše, dakle, dobrovoljno se preda ako se ova žudi sjediniti sa Duhom, onda su i duhovne supstance od kojih je sacinjeno tijelo, zrele za naredno preoblikovanje, i one prolaze razvojni put u formi znatno brže, jer su se odrekle njihovog otpora. Duh u covjeku je nadvladao tijelo, a ono se proglasilo poraženim .... Tijelo je prepustilo dušu Duhu, stoga je Duh potpuno uzeo dušu u posjed, duša se sjedinila s Duhom. I sada ce svo razmišljanje, osjecanje i htijenje biti odredeno jedino Duhom, i posljedicno to mora biti ispravno, buduci je Duh udio Boga, i on ce uvijek dušu opredijeliti tako da cini i misli ono što odgovara Božjoj volji. A, to je stanje kojem duša treba težiti... prema sjedinjenju s Božjim Duhom, te stremiti povezivanju s Njime, kako bi u promatranju (kontemplaciji) Boga tražila i našla vjecno blaženstvo.

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel

SAMOSPOZNAJA .... TAŠTINA .... PONIZNOST

B.D. 2533 from 1. studeni 1942, taken from Book No. 33

To što svatko vjeruje da vodi onakav život kakav je Bogu mio, ni ne poduzimajući ništa kako bi se usavršio, znak je sluđenosti u ljudskom razmišljanju. Ispravan način života karakterizira određena poniznost i, ponizan čovjek će se uvijek truditi biti dostojan Božje ljubavi i milosti; nikad neće vjerovati da se onakav kakav je(ste) sviđa Bogu, jer mu poniznost pokazuje njegovo ogromno odstojanje od Boga. Ali kome nedostaje poniznosti, taj je još daleko od pobožnosti, jer njemu nedostaje i milosti.

Ponizan čovjek se moli za milost, stoga će ju on i primiti, on se moli za Božju pomoć u životu, moli za pomoć za postizanje duševne zrelosti, sam se osjeća slab i nesposoban i zato u molitvi traži milost Božju.

I Bog poniznome daje Svoju milost. Ali tko je arogantnog duha, on misli da je spojen sa Bogom, bez da to stvarno jeste, ne prepoznaje svoju udaljenost od Njega i tako ju dakle ni ne pokušava smanjiti; ne vidi svoje nedostatke i greške i zbog toga se niti ne trudi otkloniti ih; i time što se ne osjeća slab, ni ne moli se za milost. I tako će završiti isprazno, jer milost mu može priteći tek kad za njom žudi. I zato neće doći do duhovnog napretka u slučaju nedostatka samospoznaje, jer ljudi svoj duševni razvoj ne shvaćaju ozbiljno. Neće priželjkivati nešto što vjeruju da posjeduju, a vjeruju da to posjeduju jer nisu ispravni i iskreni sami prema sebi. Jer, ako je žudnja za Istinom u njima snažno razvijena, sami će preispitivati svoja djela i postupke, i spoznat će svoje nedostatke i greške i tako dospjeti do poniznosti. Jer, ponizan postaje onaj čovjek koji je strog sa samim sobom i koji je svjestan svog duhovnog siromaštva.

Ali tada je i Bog spreman sa Svojom milošću, jer tada je ona svjesno izmoljena od strane poniznog čovjeka, koji će tek tada živjeti Bogu dopadljivim životom.

AMEN

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel

‘DOĆI ĆU KAO KRADLJIVAC U NOĆI ....’

B.D. 2534 from 2. studeni 1942, taken from Book No. 33

Ljudi nemarno/nepromišljeno ne obraćaju pažnju na znakove vremena, ništa im ne izgleda neobično, i oni prihvaćaju svako zbivanje bez da shvaćaju njegovo značenje. I niti oni vjeruju proglašenjima o svezi skore prirodne katastrofe, jer oni misle kako vrijeme koje je spomenuto u Svetim Pismima još nije došlo .... Oni ne prihvaćaju ni jednu vrstu objašnjenja budući im je misao kako će ljudi sadašnjeg vremena postati žrtvama neugodna. Niti im se prema tome nadolazeći događaj može učiniti vjerojatnim i oni će biti uhvaćeni na iznenađenje i nepripremljeni kada pristigne dan. I to su ljudi kojima Gospod kaže: ‘Doći ću kao kradljivac u noći ....’ Oni će čvrsto spavati i neće napraviti nikakve pripreme, i njihove će duše trpjeti ozbiljnu nevolju kada budu pozvani sa Zemlje. Oni neće više biti u stanju zazvati Boga budući će ih veličina katastrofe lišiti svake misli .... Božja volja neće dozvoliti da se išta dogodi čovječanstvu bez da ih najprije upozori .... A On ih upozorava dugo vremena unaprijed pa ipak On neće prisiliti ljude da povjeruju tim upozorenjima.

Međutim, svakome tko obrati pažnju na znakove vremena neće biti teško povjerovati. I Svatko tko je u kontaktu sa Bogom će također osjetiti Božje opominjanje u njegovom srcu. On će sam postati svjestan znakova vremena i pokušat će zadobiti Božju milost, to jest, one će apelirati za nju i sebe povjeriti Božjem milosrđu .... Samo jedno kratko vrijeme razdvaja vas ljude od ovog događaja, i vi bi trebali iskoristiti to vrijeme tako da ga možete očekivati sa spokojnošću/mirom .... Ne bi trebali njegovati misao kako ste savršeni i kako vam ne treba milosrđe, trebali bi sebe ponizno povjeriti Božjoj ljubavi i uvijek vjerovati kako je došao vaš posljednji čas .... vi trebate slušati opominjanja onih koji vam, kao Božji predstavnici, donose Njegovu Riječ; vi bi trebali znati kako čas nije daleko i uvijek biti spremni. I Božja će vam ljubav i milosrđe pomoći tijekom časova nevolje. On će vas se prisjetiti kao što ste se vi prisjetili Njega .... On će vam poštedjeti život ako je to od pomoći za vas, ili će vas ukloniti sa Zemlje i podariti vam bolji život u onostranom ako ste njega dostojni .... Ali jao si ga onima koji se ovom času približavaju nespremni i tako/takvi) izgube svoj život .... Njihova sudbina u onostranom neće biti lagana. I Bog želi zaštititi ljude od toga time što im najavljuje predstojeće događaje i upozorava ih da se okrenu oko sebe ako njihov način života ne korespondira sa Njegovom voljom. I s tim će On demonstrirati Riječi Svetih Pisama: ‘Doći ću kao kradljivac u noći, stoga bdijte i molite ....’

AMEN

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel

DAR PREDVIĐANJA .... BOŽJA INTERVENCIJA ....

B.D. 2543 from 9. studeni 1942, taken from Book No. 33

Živa veza s Bogom čovjeku nikada neće donijeti neistinu, i zato se može pokloniti vjera svakom izrazu Božanskog Duha. Dar predviđanja je sada također izraz Božanskog Duha, stoga on mora biti i (pro)cijenjen (vrjednovan) kao Istina. Što je uspostavljena prisnija veza s Bogom, to jasnije čovjek može predvidjeti buduće događaje, i njemu samome neće dolaziti sumnja da će se ova predviđanja ostvariti. Božji plan je utvrđen od vječnosti, i svaki je događaj posljedica ispravno ili naopako primijenjene ljudske volje. I zato su stvari budućnosti također jasno vidljive duhu u čovjeku, i on to može kroz dušu objaviti čovjeku, ako on od Boga ima nalog za to. San, kao i unutarnji glas, dolaze u svijest čovjeka, tako da on može bližnjima prenijeti događaj. Ali, samo malo ljudi u njemu vidi najavu o nadolazećem događaju. A, vidoviti čovjek će rijetko biti prepoznat, dakle, njegovim objavama poklonjena vjera. Ljudima treba biti ukazano na to, time ih se može pripremiti, tako da ih događaji ne iznenade. On njima želi dati mogućnost da prema tome urede svoj život, da ga oni mogu predati u bilo kojem trenutku, ako je to Božja volja. I tako im On pred oči postavlja mogućnost Kraja, tako da oni ozbiljno poduzmu rad na svojoj duši. To je svrha objava, stoga jedino Ljubav za ljude, Boga određuje na to da kroz jednog voljnog čovjeka objavi ono što je Njegova mudrost odlučila od vječnosti. I tako im On objavljuje da će On u kratkom roku intervenirati u kaosu opustošenja, da će se On pobrinuti za ljude koji stoje tik pred uništenjem, koje je ljudska volja dovela u tešku nevolju, i koji drže da je došao njihov kraj .... I, Bog će svijetu dokazati da je Njegova volja jača, da On volju čovjeka može učiniti neučinkovitom, i da On intervenira, ako čovječanstvu prijeti da u potpunosti podlegne demonskom utjecaju. On će se jasno pokazati (otkriti, očitovati), jer Ga oni više ne poštuju, i zato On Sebe već prije objavljuje čovječanstvu, tako da Ga oni prepoznaju .... A ovo vrijeme više nije daleko .... Borba nacija ide prema svom kraju, ali drugačije nego to ljudi očekuju .... Jer, Božja volja je odlučujuća, a Njegova intervencija okončava borbu, koja poprima sve razornije oblike, i stoga zahtijeva Božju intervenciju.

AMEN

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel

VJERA U BESMRTNOST DUŠE JE NUŽNA ZA RAD NA SEBI SAMOME ....

B.D. 2544 from 10. studeni 1942, taken from Book No. 33

Ljudima mora biti jasno da je zemaljski život samo sredstvo za postizavanje svrhe, ali nikada svrha sama u sebi. Tek ta spoznaja podstiče ih da streme postići cilj zbog kojega čovjek živi na Zemlji. Prema tome, mora mu biti i prenešena vjera u nastavak života duše nakon smrti, mora mu biti obrazložena besmrtnost duše, iako to čovjeku ne može biti dokazano. Mora mu se učiniti dostupnim znanje koje mu objašnjava učenje o besmrtnosti, tako da mu onda bude lako vjerovati i bez dokaza. Tek tada on promatra Zemlju kao sredstvo do cilja i on cijeli svoj život organizira s pogledom na nastavak života nakon smrti.

Tek ta misao čini da zemaljska dobra vidi drugačijim očima, jer tad spoznaje njihovu prolaznost, i pogled usmjerava na stvari koje imaju vječno trajanje. I ono što tad čini povezuje sa onostranim životom. Kad čovjek vjeruje u to da život nakon smrti ne prestaje, on razmišlja o tome kakav bi život nakon smrti mogao biti; dakle on svoj duh diže u visine, znači u područja koja su duši boravište nakon prestanka zemaljskog života. I u tim područjima tad mu biva razjašnjeno i to misaonim putem, tako da sad čovjek pun uvjerenja sam sebe smatra zemaljskim putnikom čiji životni tok je uskoro završen, i on se svoje kratko zemaljsko vrijeme trudi plodno iskoristiti.

Tako da je vjera u besmrtnost nezaobilazno potrebna, ako će čovjek početi rad na svojoj duši, isto tako ta vjera čovjeka spriječava da život živi čisto svjetovno. No neoborivi dokaz o nastavku života duše nemoguće je dati. I ovo je jedno učenje koje nikada ne može biti dokazano, međutim kroz marljivo promišjanje može postati najdubljim uvjerenjem, kao što se ni sve duhovno ne može dokazati, da slobodna volja čovjeka ne bude ograničena, pa je vjera prema tome neprisiljena.

AMEN

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel

DUHOVNA HRANA... BOŽJA RIJEČ...

B.D. 2559 from 24. studeni 1942, taken from Book No. 33

Čovječanstvo ne žudi za duhovnom Hranom, a to je znak oholosti (uzdizanja samoga sebe, uobraženosti, nadmenosti), budući se oni osjećaju tako snažnima i sigurnima, da ne misle da im je potrebna ikakva dostava hrane. Oni nemaju glad za duhovnom Hranom, jer im ništa ne nedostaje .... a ništa im ne nedostaje, jer su se oni zadovoljili onim što oni posjeduju, i zato što oni ni ne znaju za blagodat onoga, što njima doduše pripada, no ne može biti dano nezatraženo... jer oni ne cijene Božju milost kao ono što ona jest. Jer, Božja je milost, kada je njima ponuđeno nešto što znači moć i snagu za sve one koji se osjećaju slabima i malenima. Čovječanstvo međutim osjeća jedino fizičke slabosti, nevolje i brige, a vjeruje da njih ne može odstraniti duhovnom Hranom, Božjom Riječju, jer im nedostaje vjera u ovu snagu. Njima nedostaje vjera u učinak (djelovanje) Božanske Riječi, a time i u snagu, koju čovjek može za svoju dušu crpiti iz Božanske Hrane. I otuda oni ne obraćaju pažnju na ovu Hranu, Koja im je ponuđena u obliku Božanske Riječi... oni malo pažnje pridaju Božanskoj Riječi, i duša mora gladovati i skapavati, čak i iako zemaljsko bogatstvo okružuje čovjeka. Ono što duši treba, potpuno je neovisno o zemaljskom ispunjenju, ona može gladovati usred bogatstva i posjeda, no u najvećoj zemaljskoj bijedi sebe može smatrati prebogatom, ako ona prima duhovnu Hranu, Božji dar, koji potiče njen duševni razvoj. I zato zemaljska dobra ne trebaju biti previsoko cijenjena, jer ona mogu biti i smetnja (prepreka) u njihovom razvoju naviše, ukoliko ona neće biti dobro upotrebljena, ako ljudi zaborave na duhovnu glad, i duša im je kroz to zapostavljena (prikraćena, zakinuta). Duhovna Hrana, odnosno, iz prevelike Ljubavi ljudima prenesena Riječ Božja, žuđena je jedino od onih, kojima zemaljska dobra izgledaju bezvrijednima, i koji stoga teže nečemu što je nepropadljivo, dakle od vječne vrijednosti. Oni gladuju za Kruhom Života, oni gladuju bez Njega, i njihova žudnja je duboka i unutarnja; a takvu glad Bog utažuje Svojom Riječju... On njima daje Hranu za njihove duše, On ih hrani duhovnom Hranom, i taži njihovu žeđ Živom Vodom, koja istječe iz slabina onih, koji stoje duboko u vjeri i u Ljubavi. A ova duhovna Hrana će biti i posredovana ljudima, kada njima bude uskraćena (oduzeta) zemaljska Hrana, kada demonski utjecaj navede ljude na to da jedan drugome uskraćuju (oduzimaju) za život potrebnu zemaljsku hranu... kada okrutnost dosegne najviši stupanj, da se oni međusobno bore kao najgorči neprijatelji. Živjet će onaj tko posjeduje (zove vlastitom) duboku vjeru, jer će ga održati (prehraniti, sačuvati) duhovna Hrana... Riječ Božja, Koju je On blagoslovio Svojom snagom..._>AMEN

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel

LJUBAV PREMA MATERIJI JE NAZADOVANJE (DUHOVNO)…

B.D. 2562 from 26. studeni 1942, taken from Book No. 33

Svaka materijalna misao potpomaže uvecavanje materije, i stoga prijeci razvoj duše. Jer, cim covjek žudi materiju, duša je prenesena nazad u stanje koje je odavno prevladala. Ona tako iznova ulazi u vezu sa ovim materijalnim, ponovo se prikljucuje još nezrelom duhovnom u materiji, a ovo za dušu uvijek znaci nazadovanje... Stoga covjek mora u svakom trenutku biti u stanju svoje misli odvojiti, on mora tražiti doticaj s duhovnim koje se nalazi na višoj razini, i on ne smije ispustiti jednom uspostavljeni kontakt, žudeci ono što je udio Božjeg protivnika. Ovaj ce uvijek tlaciti misli covjeka, predstavit ce mu se u radostima svijeta, u zemaljskim užicima ili u zemaljskom posjedovanju, i on ce covjeka željeti navesti da cijeni jedino takve užitke kako bi ga udaljio od Boga. A, covjek je slobodan odluciti se za ili protiv Boga. I, ako se on sada više priklanja svijetu, on svojim odobravanjem uvecava materiju. Misao je duhovna sila koja se sada koristi na pogrešan nacin, kada se covjek misaono bavi onim što on treba nadvladati. On doista treba svoj zemaljski zadatak ostvariti usred materije, ali uvijek jedino na nacin da on pomaže izbaviti materiju, da on nju privodi njenoj istinskoj svrsi, odnosno, potice ju na služenje, da on tako svu materiju koristi za dobro bližnjeg, i kroz to je takoder sam aktivan služeci. Cim on medutim, žudi materiju za sebe, kako bi time sebi stvorio ugodan život, njegova ljubav se odnosi na još nezrelo duhovno, koje on nastoji vezati za sebe, ali ga ne želi izbaviti (osloboditi). Ovo je pogrešna (lažna) ljubav, to je lakomost (pohlepa) za posjedovanjem koja duši nikada nije na korist, buduci covjek stremi naniže namjesto naviše, on traži sjedinjenje s onim što je on davno prevladao, i prema tome, oblikuje se retrogradno (nazadujuci, regresivno). Ali, pomaže li on duhovnome u materiji omogucavajuci mu služecu aktivnost, onda on uvelike skracuje njegov razvojni put, on pomaže duhovnome da prevlada svoju izvanjsku formu... Stoga materija onda nije uvecana, nego umanjena, dok se duhovno u njoj oslobada, kako bi u novoj materijalnoj ljusci (omotacu, cahuri) iznova zapocelo borbu protiv materije. Odnosi li se ljubav covjeka na materiju, stoga na vanjski omotac, onda ona mora biti pobijedena... ali, odnosi li se ona na duhovno u ljusci (omotacu, cahuri), onda ce Ljubav djelovati izbavljujuce, ona ce pomoci duhovnom osloboditi se, dok ce ljubav prema materiji prognati duhovno još duže u formu, buduci se ona toga ne želi odreci, a takva ljubav za duhovno znaci dugo vrijeme zatoceništva, da ne može umaci materiji, buduci mu je prevladavanje materije ucinjeno nemogucim (onemoguceno).

AMEN

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel

NAPAJANJE SNAGOM I SNAGA VOLJE ....

B.D. 2570 from 2. prosinac 1942, taken from Book No. 33

Hod zemaljskim životom zahtijeva puno snage volje, ali ljudima to nikada neće nedostajati sve dok stupaju u kontakt s Bogom, tj. mole Ga za milost i snagu. Svaka osoba prima životnu snagu, što istovremeno znači da sada može izvršavati ono na što je nagoni njezina volja. Životna snaga se ne povlači od osobe sve dok je još na Zemlji. Uz pomoć nje čovjek može izvesti mnogo toga što želi, a to ga često navodi da vjeruje da može sve savladati, da mora uspjeti u svemu što si zacrta.

Ali on si ovu povećanu snagu volje mora izmoliti od Boga i nikada neće promašiti u toj molitvi, jer Bog ne postavlja ograničenja čovjekovim mogućnostima, čim se čovjek poveže s Bogom i tako se koristi Božjom snagom. Bez Božje potpore snaga je ograničena i bit će dovoljna samo za hod Zemljom bez posebnih zahtjeva. Zemaljski život s Bogom odgovara Božanskoj volji, jer se tada snaga Božja može otkriti u čovjeku koji pita tu snagu i tako dozvoljava da sam Bog djeluje kroz njega. Taj čovjek može aktivirati svoju volju i ništa mu neće biti neizvedivo.

Ali dok čovjek još nije povezan s Bogom, njegov je zemaljski život daleko teži, jer tada može ostvariti samo ono što mu Bog u svojoj mudrosti dopušta, odnosno životna snaga koja pritječe čovjeku mudro je raspoređena od Boga u skladu s čovjekovim stupnjem zrelosti i njegovim zemaljskim zadatkom .... Može ju i sam povećati intimnom molitvom, ali mora se postojećom snagom zadovoljiti ukoliko se ne utječe u molitvu, jer bi ustvari kroz nedostatak snage trebao biti potaknut na uspostavu veze s Bogom i molitvu za snagu.

S druge strane pak, ljudi daleko od Boga također mogu imati izvanrednu moć. Ovo se također temelji na Božjoj mudrosti, pošto On određuje sudbinu svakog čovjeka, kako to najbolje može dovesti do zrelosti duše. Izvanredna životna snaga daje čovjeku dovoljno prilika da bude aktivan s Ljubavlju, pri čemu se sila još umnaža; ali čim je čovjek van Ljubavi a još uvijek ima veliku moć, ova mu dolazi od strane sila koja se suprotstavlja Bogu, jer podržavaju ga loše sile, koje ga pokušavaju pridobiti za sebe. A budući da se volja tih ljudi sama odlučuje za zlo, Bog ne sprječava dotok sile odozdol.

Čovjekova volja uvijek sama određuje kako joj se daje moć, jer je u svakom trenutku može povećati svojom molitvom. Bog neprestano šalje svoj tok snage na Zemlju, koji može primiti svatko tko se otvori, tj. dođe u kontakt s Davateljem snage .... Ovo napajanje dostupno svakoj osobi treba se koristiti samo za olakšavanje zemaljskog života i da bi se on bez napora mogao prevaliti, jer će tako čovjek moći izvršiti sve ono za što se odluči njegova volja, jer Božja snaga može izvesti sve ....

AMEN

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel