Nova Objava koju je primila Bertha Dudde

Objava Br. 1443 - 1519

Molimo vas obratite posebnu pažnju na činjenicu da su Božje Riječi koje su nam upućene ne-denominacijske.

Sadržaj ove publikacije ni u kom slučaju ne namjerava privući članove bilo koje Kršćanske vjerske pripadnosti, niti regrutirati članove u bilo koju drugu vjersku pripadnost.

Njena jedina svrha je učiniti današnju Božju Riječ... dostupnom svim ljudima.

Između 1937. i 1965., Berthi Dudde je bilo dozvoljeno na dnevnoj bazi primati i zabilježiti 9030 pojedinačnih Objava.

Objavljivanje Objava je omogućeno zahvaljujući aktivnoj podršci mnogih prijatelja Božje Nove Objave.

Neka ova Božja Riječ postane blagoslov mnogim ljudima. (Također vidi B.D. br. 4015)

Razdjeljivanje Objava je vrlo poželjno. Moraju se prosljeđivati jedino cjelovite i nepromijenjene Objave. (Također vidi B.D. br. 8899)

‘Tko ima Moje Zapovjedi i čuva ih, taj Me ljubi... i Ja ću ljubiti njega i njemu se očitovati...’ Ivan 14,21

Izdavač, Hans-Willi Schmitz

http://www.bertha-dudde.org/hr

Bertha Dudde – Autobiografija

Na zahtjev mnogih prijatelja, Bertha Dudde je 1953. napisala sljedeću biografiju:

Objave ‘Unutarnje Riječi’ dobijam i zapisujem od dana 15. Lipnja 1937. godine. Da bih ispunila želje mnogih svojih prijatelja, ja ću vam dati opis svoga zemaljskog života, kratko objašnjenje o onome što sam na duhovan način primila, kao i moje vlastite osjećaje o svemu tomu.

Rođena sam 1. Travnja 1891. godine u Liegnitzu u Šleziji, današnja Poljska, kao druga kći jednog umjetničkog slikara. Djetinjstvo sam proživjela skladno u svom roditeljskom domu uz svojih šest sestara. Egzistencijalne nevolje sam upoznala vrlo rano. Mojim roditeljima je trebao novac tako da sam svoju sklonost šivanju iskoristila ne bih li bila od koristi svojoj obitelji. No i pored toga, roditelji su imali novčanih problema, a time i brige, tako da sam se sve do nedavno trudila pomoći svojoj obitelji.

Moji roditelji su bili različitih vjeroispovijesti. Otac je bio protestant, a majka katolkinja. Mi djeca smo bili odgajani u katoličkoj vjeri, ali na nas nitko nije vršio pritisak ili nas pak prisiljavao da slijedimo crkvene običaje, tako da je kasnije svatko od nas mogao sam za sebe i u potpunoj slobodi odlučivati o svojoj vjerskoj pripadnosti.

Ja osobno sam bila religiozna, ali doktrinu katoličkog sustava nisam mogla prihvatiti, iako sam poštivala crkvu. Jednostavno nisam mogla na van zastupati nešto što moja unutrašnja savjest nije prihvaćala s potpunim uvjerenjem. Tako sam prestala odlaziti u crkvu, od propovijedi sam čula samo malo, i nisam imala nikakvo poznavanje Biblije. Nisam čitala nikakvu religijsku ili pak naučnu literaturu i nisam se priključila nekoj drugoj grupi ili religijskoj sekti.

Tko poznaje katolički oblik vjere, zna u kakve sve nevolje zapadne čovjek sa svojom savjesti ako je se želi osloboditi. Ja također od toga nisam bila pošteđena. Ali u meni je ostalo pitanje: što i gdje je ono što je ispravno (ili ‘što je Istina, i gdje je čovjek može pronaći?’).

Često bih, dok sam molila Molitvu Gospodnju (‘Oče Naš’), preklinjala Gospoda da mi dozvoli pronaći Njegovo kraljevstvo. Ova molitva se ispunila 15. lipnja 1937. godine. Molila sam se tiho i osluškivala svoju unutrašnjost – bila sam skroz mirna – u takvom stanju sam se često nalazila, jer me za vrijeme toga uvijek obuzimao čudesan mir, i misli koje su mi pritom dolazile – u predjelu srca, ne u glavi –pružale su mi utjehu i davale snagu.

Još nisam znala da su mi te misli bile ´dane´, sve dok u jednom čudnom snu nisam doživjela nešto, što se kasnije ispostavilo kao Istina, što me ponukalo zapisivati te `misli’.

Tako mi je jednog određenog dana, dok sam osluškivala svoju unutrašnjost, jasno i glasno došao niz riječi, koje sam zapisala. To je bila prva poruka koju sam zapisala i ona je započinjala ovako: ‘U početku bijaše Riječ! Te Deum (početna riječ himne ‘Te Deum laudamus’, tj. ‘Tebe Bože slavimo’) Stvoritelju Neba i Zemlje!’

A onda su se pojavile sumnje: ‘Jesi li to sama od sebe napisala?’ – Ukratko, hrvala sam se, molila se i vodila mnoge unutarnje borbe, ali uvijek su riječi iznova nadolazile poput rijeke, poput velikog toka mudrosti pred kojim sam drhtala. – A onda me Sam Bog oslobodio sumnji, On mi je odgovorio i prepoznala sam Njega u Njegovoj Riječi kao našeg Oca. Moja vjera je rasla, sumnje su postajale sve manje, a ja sam primala i zapisivala svakodnevno.

Sadržaj zapisanog je prelazio moje znanje. Izrazi, koje nisam nikad čula, ili pak o njima čitala, čudni pojmovi na stranom jeziku, naučni pojmovi kao i upute nezaustavljivo su mi pritjecali. A povrh svega, ljubavne izjave Oca Nebeskog kakve još nikad nisam čula, a koje, na kraju krajeva, daju utočište i objašnjavaju sva pitanja o našim životima i smislu našeg postojanja.

Te ‘Riječi’ mi dolaze na sljedeći način: nakon unutarnje molitve i kratke koncentracije, osluškujem prema unutra. Tamo se tada javljaju jasno izražene misli, a riječi, jedna po jedna, jasno teku – uvijek tri ili četiri odjednom, slično radijskom priopćenju ili meteorološkom izvještaju, i to polako tako da s lakoćom mogu pratiti i zapisivati jedan dio rečenice za drugim.

Riječi zapisujem stenografski, kao po diktatu, bez da mislima ili konstruktivno sudjelujem u tome. Pritom nisam ni u kakvom stanju transa; osim toga, ja ne oblikujem rečenice, nego mi riječi na izvjestan način priskaču, bez da za vrijeme pisanja obuhvaćam značenje zapisanog.

Danima poslije toga, ili čak tjednima, taj stenogram prenosim u čisti zapis, bez da ga prije toga pročitam, riječ po riječ, bez mijenjanja ili ´poboljšavanja´ jednog jedinog sloga, a ni u kojem slučaju ne obrađujući smisao rečenog niti ga stilizirajući. Trajanje jednog takvog diktata iznosi oko pola sata. Izričito bih naglasila da taj proces ne nastaje kao proizvod bilo kakvog pritiska, tj. prisile, niti se događa u ekstatičnom stanju. Sve se to događa trezveno i jednostavno, bez ikakvog uzbuđenja ili utjecaja moje vlastite volje. U bilo koje doba mogu prekinuti Objavu te je nakon deset sati ili dana usred prekinute rečenice jednostavno nastaviti. Bez da sam ranije mi dano pročitala, Objava mi ponovno biva tečno diktirana u pero.

Volja mi je, dakle, oslobođena od bilo kakve prisile – ono što ja želim, je služiti Bogu i činiti ono što Njegova Sveta Volja zahtijeva od mene.

Mogu u svoj Istini izjaviti da sam do ove Istine bila ‘vođena’, i da su mi pojmovi u potpunosti bili i morali biti strani. Tek godinama poslije pronašla sam potvrdu onog što sam primila, kada sam upoznala zapise štajerskog mistika Jakoba Lorbera. Nemoguće je pojmiti moju radost tijekom čitanja velikih Lorberovih djela, ‘Velikog Ivanovog Evanđelja’ i ‘Isusovog djetinjstva’. Tek tada sam doznala da je i drugim ljudima bila dana Riječ Gospodnja, da je Bog, Gospod, u svim razdobljima pričao Svojoj djeci i da će i ubuduće nastaviti pričati, jer beskrajna Očeva Ljubav i milost ni ne može drugačije.

U Lorberovim zapisima otkrila sam isto ono što je i meni bilo dano. Često nisam razumjela Riječ koja bi mi došla, međutim, Nebeski Otac mi je u Svojoj Ljubavi davao i objašnjenja. Bilo je i čudesnih događaja, koje je pojedinačno sada nemoguće navesti, ali koji svjedoče o nezamislivoj poniznosti i Očinskoj blagosti.

U nedostatku sveukupnog obrazovanja, uvijek sam se smatrala neispisanom stranicom. Nedostatak novca i vremena sprječavali su me da čitam dobre knjige kao i da posjećujem predavanja. Znala sam samo za naporan rad od ranog jutra do kasno uvečer. I pored toga sam svakodnevno primala slasne obroke duhovnog dobra, bez da sam uopće znala za koga sam to primala.

Baš moje nepoznavanje Biblije i katoličke doktrine mi je omogućilo da prihvatim Riječ Odozgor bez ikakva otpora. Moje iskustvo me uči da je ozbiljan katolik ili protestant, čije je znanje ukorijenjeno u dogmatskim teorijama, previše vezan za njihovu dogmu da bi prihvatio i prigrlio Božanske Objave bez otpora.

Međutim, ipak postoje naučnici na više fakulteta koji s pojačanim zanimanjem najozbiljnije raspravljaju o ovim Božanskim Učenjima. Ne samo da ih interesiraju neoboriva objašnjenja nastanka materije kao i njenog mogućeg razlaganja, već i nastanak pogrešnih učenja i raznih religijskih sustava i vjeroispovijesti.

U porukama koje sam primila pokazano je u čemu se sastoje te pogreške, i od svih se zahtijeva skretanje pozornosti na svako od tih pogrešnih učenja, kad god se za to pruži prilika.

Ali, svakome je ostavljeno na slobodu da prihvati ili pak ne prihvati u svoje srce Gospodnju Riječ. Ali onome koji je razumio Duh tih Očevih Riječi, a ne djeluje u skladu s njima, taj samo povećava razmak između sebe i našeg Oca Nebeskog. Kada ne slijedi riječi opomene Ljubavi, on se time neizbježno postavlja pod zakon. A u istoj toj mjeri, u kojoj ne bude poštovao Božje zapovijedi Ljubavi, izgubit će i Božju Milost.

Božjom milošću se ljudima iznova daje Evanđelje, i prilično ozbiljno im je skrenuta pozornost na svrhu i cilj ljudskog postojanja. Jer milostiva Ljubav Božja želi spasiti sve one koji se još mogu spasiti prije nego što dođe preokret – a on sigurno dolazi! Vrijeme koje su svi vidovnjaci i proroci svih vremena najavljivali – Posljednje vrijeme – sada je ovdje!

Prema mojim zapisima, Gospod ne pravi razliku među Svojom djecom – ‘Priđite Mi svi’ (Matej 11:28) – glasi Njegov poziv. Blago onome koji sluša Njegove Riječi i koji Ga slijedi. Bog ljubi Svoju djecu, On ih sve želi usrećiti – pa čak i ako ona ne žele znati išta o Njemu.

Zapisano: 22. 11. 1953

Potpisano: Bertha Dudde

Bertha Dudde je smjela napustiti svoju zemaljsku ljusku 18. Rujna 1965. da bi se vratila u Očevu nebesku kuću.

Sadržaj

1443 - SPAJANJE DUŠE S DUHO(VNI)M....

1468 - ROPSTVO DUŠE.... ZAUZIMANJE U LJUBAVI POMAŽE IZBAVLJENJU....

1482 - OPRAŠTANJE GRIJEHA.... APSOLUTNA POUZDANOST POGLAVARA RIMOKATOLIČKE CRKVE.... RUTINSKE AKCIJE

1501 - DESET ZAPOVIJEDI.... OBRAZLOŽENJE DAVANJA ZAKONA....

1502 - DUH - RAZUM.... FUNKCIJE TIJELA....DUH IZ BOGA....

1511 - „UZMITE SVU SNAGU IZ OVE MOJE RIJEČI....“

1514 - NEPOGREŠIVOST POGLAVARA RIMSKE CRKVE.... CRKVENE ZAPOVIJEDI

1515 - DUH OD VJEČNOSTI... SNAGA DUHA...

1519 - DEFORMIRANO RAZMIŠLJANJE.... DOVOĐENJE U ZABLUDU....

SPAJANJE DUŠE S DUHO(VNI)M ....

B.D. 1443 from 30. svibanj 1940, taken from Book No. 24

Čovjek si samo treba predočiti to da njegova duša čezne za oslobođenjem, i on će svom voljom prionuti da ju oslobodi iz zarobljeništva. Duša čovjeka je isto tako duhovno koje treba naći put do Boga .... ona je supstanca koja se u slobodi osjeća dobro i formu koja ju ovija doživljava kao užasnu prisilu. Ona je bez ikakve veze sa duhovnim koje je proizašlo iz Boga, sve dok još nije pronašla pravi put, no sama je neslobodno, napaćeno biće, koje jedino u sjedinjenju s duhom dospijeva do jedne izvjesne slobode.

Dokle god duša odgovara zahtijevima tijela, u stanju je neslobode; tek prihvaćanje zahtjeva duha čini ju slobodnijom, i kad ona onda stremi potpunom sjedinjenju s njim, ona se oslobađa iz prisile svezanosti. Da bi se taj proces doveo do kraja, volja za definitivnim sjedinjenjem s duhovnim mora biti izuzetno snažna, duša, dakle svo razmišljanje, osjećanje i htijenje čovjeka, mora biti usmjereno samo na to da živi u skladu s tim ciljem, ona znači zemaljski život ne smije više živjeti neplanski, nego se mora povezati s onim silama koje joj pomažu pri tom poslu koji joj tada treba biti jedini zadatak, jer duša je oslabljena u svojoj volji. Ona taj posao na sebi samoj može svladati samo uz podršku. Ona se u tu svrhu prvo mora poslužiti snagom koju joj Bog neograničeno daje na raspolaganje, samo što za prijem nje volja duše mora biti aktivirana.

A tu aktivnost volje mora poduzeti ona sama; ona mora žudjeti ići prema gore, žudjeti stanje slobode, nesvezanosti, ona žudnjom za tim mora očitovati svoju volju da opet postane ono što je bila i što je njeno stvarno određenje (namjena, sudbina)), tada joj je i put slobodan, jer ona je u svojoj namjeri podupirana, ona je snabdjevana snagom i onda nesputano može krenuti putem ka gore, može se oblikovati onako da je sjedinjenje s duhom iz Boga posljedica njenog stremljenja .... može odustati od svog neslobodnog stanja i zadnju zemljsku formu napustiti kao potpuno slobodno biće ....

AMEN

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel

ROPSTVO DUŠE .... ZAUZIMANJE U LJUBAVI POMAŽE IZBAVLJENJU ....

B.D. 1468 from 12. lipanj 1940, taken from Book No. 24

Neodgovorno se postupa prema duši čovjeka ako je ona držana u 'ropstvu', što znači ako je priječena u svojoj evoluciji. A to je slučaj ako se čovjekova volja posvećuje i okreće isključivo zemaljskim stvarima, kad je dakle ta volja od protivnika oslabljena čime duša više nije sposobna ispoljavati se slobodno i nezavisno. No ta ne-sloboda volje opet je njena vlastita zasluga, ona je posljedica vlastite oholosti, koja čovjeka spriječava da se u molitvi obrati Bogu za snagu, dakle ukratko, posljedica je zemaljskog života bez molitve. Jer čovjek je prilikom početka njegovog zemaljskog zadatka dobio slobodnu volju, koja ga je mogla potaći kako na dobro tako i na loše. A smije se služiti i molitvom. Neprestano mu stoji na raspolaganju da sebi izmoli pomoć, i ako takvu molitvu i koristi, snaga za otpor biti će jača; volja je uistinu slobodna i nije vezana silom protivnika.

Čovjek koji je bez molitve, sve će manje biti u stanju 'namaknuti’ sebi snagu za otpor, on se dakle prepušta sili koja ga želi upropastiti, i posljedica toga je da mu duša upada u jedno potpuno neslobodno stanje, da je čvsto vezana za Zemlju, da neprestano čini i želi ono što joj loša sila zapovijeda da čini. Ona je u ropstvu, iz kojeg se teško može osloboditi, a ako još ne koristi molitvu, pošto je izgubila znanje o milosti molitve, ona je potpuno prepuštena utjecaju zla, jer svoju volju više ne može koristiti na ispravan način. A jednoj tako krivo usmjerenoj volji jedino se još može djelotvorno pristupiti putem Ljubavi; ako (jedno) stvorenje koje ljubi, na Zemlji ili u onostranom priđe u pomoć takvoj jednoj 'prisiljenoj' duši i umjesto nje Bogu 'uzdigne' molitvu, okovi te duše će se olabaviti, ona će najednom u sebi osjetiti silu otpora i prepustit će se voljno boljim silama, a to može prouzročiti promjenu razmišljanja i volje, koja se onda očituje u promjeni načina života.

Duše, koje same više ne pronalaze nazad do Boga, moraju zauzimanjem u Ljubavi za-primiti snagu volje, kako ne bi bile izgubljene bez spasa, pošto na silu ne mogu biti pokrenute na drugačije razmišljanje i htijenje. I t(akv)o zauzimanje oružje je koje učinkovito suzbija protivnika. Jer ono neutralizira njegovu definitivnu vlast nad dušom. Duša osijeća labavljenje njenih okova, i onda i u njoj oživljava volja da toj sili skroz umakne.

Dakako da je se osjećala slaba, no žudi za pomoći, koja joj onda može biti i pružena, jer žudnja za pomoći vrsta je nesvjesne molitve, koja isto biva uslišena, tako što joj svjetlosna bića koja žele pomoći tada misli upravljaju na takav način da duša onda i svijesno koristi molitvu i time množi snagu za otpor, dakle može se osloboditi iz stanja ropstva. Tako Ljubav bližnjega može za spasenje zalutale duše doprinijeti 'ogromno mnogo', ako uzme u obzir potpuno oslabljenu volju i tad sa svoje strane uposli volju kako bi pomogla toj duši. Snaga molitve za dušu čovjeka ogromna je, i jedino je sredstvo za izbavljanje iz vlasti protivnika.

Amen

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel

OPRAŠTANJE GRIJEHA .... APSOLUTNA POUZDANOST POGLAVARA RIMOKATOLIČKE CRKVE .... RUTINSKE AKCIJE

B.D. 1482 from 20. lipanj 1940, taken from Book No. 24

Navodnim činom opraštanja grijeha se samo simbolizira/predstavlja ono što je Gospodin naučavao na Zemlji = taj čin je samo simbol onog što je Gospodin naučavao na Zemlji). Ni u kojem slučaju nije nužno ispuniti formalnost pošto opraštanje grijeha u potpunosti ovisi o tome ka/koli-ko se čovjek osjeća krivim pred Bogom i o tome da on to prizna pred Njime u iskrenoj molitvi apelirajući za Njegovu milost i opraštanje od svoje krivnje. Formalnost je još jednom opasnost za dušu pošto će jedan čin biti automatiziran koji je, ili bi trebao biti, previše intiman da bi se učinio izvanjski prepoznatljvim. Čin javnog priznavanja grijeha može voditi do površnosti, do te mjere da osoba više ili manje slijedi rutinski čin bez da je ta/toli-ko iznutra ujedinjena sa Bogom da osjeća potrebu priznati Mu svoju krivnju grijeha. Sve što činite zbog spasenja vaše duše treba biti živo, a ceremonija poput te može lako rezultirati u beživotnom činu pošto nisu svi ljudi istovremeno ispunjeni sa Bogom kako bi Mu sebe otkrili u svim njihovim slabostima i krivnji grijeha. Ali to je preduvjet za opraštanje grijeha, sva vanjska djela su samo simboli onog ili ‘samo predstavljaju ono’) što korespondira Božjoj volji ali ne i) ostvarenje Božanske volje.

Kada vam duh Božji privuče/skrene pažnju na opasnost u koju se postavljate, vi mu se ne bi trebali suprotstavljati već bi sa cijelim svojim srcem trebali biti zahvalni vašem nebeskom Ocu na ispravnom (ruko)vođenju, pošto gubite jako puno snage ispunjavajući vanjske formalnosti, koju bi trebali iskoristiti za vaš unutarnji napredak. Iskrena misao pre/o-dane ljubavi će vam donijeti beskrajno više blagoslova nego gorljivo ispunjavanje crkvenih zapovijedi, koje su bile dane ljudima bez Božjeg odobravanja. Predstavnici ovih učenja su se još jednom sklonili ili ‘još jednom su pribjegli’) iza od strane ljudi razvijene doktrine o apsolutnoj pouzdanosti poglavara Crkve u vezi s duhovnim zakonima.

Sve što je ljudima dano od gore je najčišća istina; međutim, kroz Njegove objave odgore, Bog jedino izražava Svoju volju ali On nikad neće htjeti kontrolirati ili koristiti prisilne mjere kako bi ljude učinio poslušnima. Jer to bi potpuno proturječilo zakonu o dobrovoljnom izbavljenju bića koji potjekao iz Božanske ljubavi i mudrosti. Zapovijedi koje su proglasili ljudi su uplitanje u Božanske odredbe .... zapovijedi koje prisiljavaju ljude na izvršavanje akcija, iako je službeno njihova vlastita volja preduvjet, od strane Boga nikad neće biti smatrane ispravnim. Volja ljudskog bića ne može rutinski sprovoditi svoju aktivnost, u tom slučaju više nije slobodna nego je već zavezana od strane volje osobe koja, kao rezultat takvih zapovijedi, dodjeljuje ljudima specifično vrijeme za vršenje njihove dužnosti.

Ovo je ogromna ljudska pogreška/zabluda koja prijeti uništiti/prigušiti razvijajuće osjetljivo/nježno/delikatno sjeme unutrašnje čežnje za Bogom, osim ako blagonaklone akcije ljudskog bića ne postanu posebice dinamične i duhovno prosvjetljenje učini da on iznenada shvati istinsku Božju volju. Jedino onda će on biti u stanju osloboditi sebe od učenja koje, zahvaljujući ljudskom doprinosu, već značajno zastranjuje/odstupa od učenja kojeg je Isus Osobno dao ljudima na Zemlji. Čovjek obično teži ispuniti svoju obavezu ili ‘svoje moranje’), a to je najveća opasnost za dušu .... Jer on ne teži samosvjesno ka savršenstvu pošto mu je u stvarnosti dan plan kojeg nastoji sprovesti, a time što slijedi osnove koje su postavili drugi ljudi on zanemaruje svoj vlastiti psihološki zadatak a ipak je uvjeren kako živi život koji je ugodan Gospodinu Bogu.

AMEN

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel

DESET ZAPOVIJEDI .... OBRAZLOŽENJE DAVANJA ZAKONA ....

B.D. 1501 from 3. srpanj 1940, taken from Book No. 24

Zapovijed Ljubavi prema Bogu i prema bližnjemu obuhvaća sve zapovijedi koje je Bog ljudima objavio kroz Mojsija, tako da dakle čovjek slijedi svaku od tih deset zapovijedi kad ispunjava veliku zapovijed Ljubavi prema Bogu i prema bližnjemu. Neobično je važno biti obaviješten o uzroku nastajanja tih deset zapovijedi, jer u opticaju su tolike pretpostavke glede toga koje bi lako mogle dovesti do toga da se dovede u pitanje Božanska Ljubav. U ono vrijeme među ljudima je bilo takvo stanje koje je jako odražavalo njihovu ne-Ljubav-nost. I nije se više slavilo jednog Boga; težnja za svijetom, ljubav prema Mammonu, prema svim zemaljskim zadovoljstvima bila je neopisivo velika, i oni nisu cijenili niti posjed drugog čovjeka, niti to što su bili dužni svom Bogu i Stvoritelju. Oni su se bezvoljno predavali vlasti Sotone i obožavali su sve što je bilo od njegovog interesa.

A Bog je dopustio da užasna bijeda zadesi one ljude koji su Ga bili zaboravili, i time ih prisilio na unutarnji zaokret. Oni su prepoznali svoje nisko duhovno stanje i stoga su Boga zaprosili za pomoć iz svoje tjelesne i duhovne nevolje. Onda je Bog putem Mojsija objavio Svoju volju u jednom obliku koji je razjasnio sve pojedinosti, kako bi ljudima u svoj jasnoći predočio sve ono što je neispravno u njihovom načinu života. Davanje zakona na Sinaju bilo je tako očigledno, da je i najokorjeliji griješnik prepoznao silu i veličinu Boga a tada morao i prepoznati volju Boga, Koji je od njega zahtijevao duboki unutarnji zaokret.

On je putem Mojsija zaštrašujućim glasom dao Svoje zakone, putem kojih je On način života ljudi ekstremno rasvijetlio i njima prebacio njihov grješni život. Jer on nije bio ni najmanje usklađen sa Božanskim zahtjevima, a čovječanstvo je u to vrijeme bilo tako zaslijepljeno, da su mu morale biti dane sve zapovijedi kako bi im učinile vidljivim njihovu nepravičnost. Što god je pridonosilo njihovom tjelesnom uživanju bez razmišljanja su koristili bez da su obraćali pažnju na dobrobit bližnjega, tako da putem svog postupanja nisu ni priznavali vječno Božanstvo .... Nisu činili ništa kako bi živjeli Bogu ugodnim životom, s druge strane sve da bi oštetili bližnjega i izvukli svoju vlastitu korist.

Duhovna depresija bila je toliko izražena da se Bog smilovao i dao da im se objavi Njegova Sila i Svemoć, kao i Njegova Ljubav koju je isto tako zahtijevao od Njegovih stvorenja .... I Isus Krist je na Zemlji naučavao isto to, On je Ljubav prema Bogu pretpostavljao svemu drugome i Ljubav prema bližnjemu je dodao kao potvrdu toj najvećoj zapovijedi, Ljubavi prema Bogu, i s obzirom na to Božansku Volju će ispunjavati onaj tko poštuje te dvije zapovijedi, ispunjavanje kojih bi trebao biti smisao i središte života svakog čovjeka.

AMEN

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel

DUH - RAZUM .... FUNKCIJE TIJELA ....DUH IZ BOGA ....

B.D. 1502 from 4. srpanj 1940, taken from Book No. 24

Bez dara unutarnjeg prosvjetljenja vi kroz život prolazite bez znanja. Doduše vi vjerujete da znate, jer ste od vječnog Stvoritelja opremljeni razumom, no možete ga upotrIJebiti jedino u zemaljskom pravcu, dok god Boga ne zamolite za prosvjetljenje duha. Dakle duh i razum nisu jedno te isto, čovjek svoj razum može koristiti bez da je u sebi probudio duh. On svojim razumskim razmišljanjem može zabilježiti najveće zemaljske uspjehe pa i pored toga biti u najdubljoj tami duha. S druge strane, u život probuđeni duh u čovjeku može biti izuzetno aktivan, tako da je on i na van prepoznatljiv, a pritom razumsko razmišljanje čovjeka ne mora biti korišteno ....

Čovjek se može izraziti krajnje mudro, tj. bližnjega upoznati s velikim znanjem za koje nije bio nužan poseban razumski rad. Tako da dobro razvijeni razum nije potpuno nužan da bi čovjek bio prijemčiv za Božanske mudrosti. Ljudski razum čak često predstavlja prepreku za prihvaćanje duhovnog znanja, jer ono nespriječeno želi ući u srce čovjeka, no prilikom samo razumskog razmišljanja nailazi na otpor, pošto je zemaljska mudrost neprestano u sukobu sa Božanskom mudrošću, dok god čovjek probuđeni Božji Duh ne prepoznaje kao darovatelja mudrosti.

Što Duh iz Boga uči čovjeka, ne treba razum, no za korištenje toga od Božjeg Duha naučenoga mora biti aktivan i ljudski razum. Tad čovjek mora upotrijebiti taj dar Božji i tako dakle sve njemu dane sposobnosti koristiti za razvoj duše prema gore, tad su one iskorištene u skladu sa Božjom voljom. Čovjeku je razum dan da bi mogao razmišljati o svom postojanju na Zemlji, o svojoj svrsi i svom stvarnom određenju. No za to je on najmanje korišten. Svo razumsko razmišljanje obično se vrti oko zemaljskih problema; svaka misaona aktivnost služi za poboljšanje zemaljskog života, i tako je onda samo razum aktivan, no Duh iz Boga još nije na djelu .... (4 Srpanj 1940) Njegovo djelovanje je tek posljedica ljudskih nastojanja da se istraže duhovna područja, a ta nastojanja moraju biti utemeljena u dubokoj žudnji za Istinom i znanjem za vječno Božansko, a ne da se to istraživanje poduzima zemaljskih interesa radi.

Duh Božji nikako ne može zamijetiti onaj čovjek koji je zainteresiran samo za zemaljske probleme. Taj koristi svoje razumsko razmišljanje tj. funkciju svoga tijela za posao koji se opet čini koristan samo tijelu. A ta funkcija ispunjava se skroz po volji čovjeka, dok je .... ako je Duh iz Boga na djelu, kad treba riješiti duhovne probleme .... ljudska volja aktivna samo onoliko koliko se prepusti Božanskom duhu; a onda Duh iz Boga uređuje misli, dakle misaonu aktivnost vodi prema pravom spoznavanju.

Taj je čovjek dakle voljan služiti se silom koja mu nesvjesno ne pritječe. A tu silu mora sam razviti u sebi putem žive Ljubavne aktivnosti .... on dakle svoje razumsko razmišljanje može povećavati, i to uz jamstvo potpune istinitosti toga što je rezultat njegovog razmišljanja, dok samo razumska aktivnost nije jamstvo za apsolutnu Istinu. Dakle čovjek sam ima u ruci to da svoje znanje značajno umnoži, uvijek sa jamstvom da ga dobije prenesenog u skladu sa Istinom, ako se ne služi samo razumom, nego i srcem, jer Božanska duhovna iskra u njemu može se probuditi samo putem osjećaja, a taj osjećaj, koji mora biti njegovan do buđenja Božanskog Duha, je Ljubav ....

Bez Ljubavne aktivnosti buđenje Duha Božjega nemoguće je, dakle Čista Istina i obimno znanje neprestano će biti posljedica izuzetno žive Ljubavne aktivnosti. Znači duh i razum moći će tek onda skupa djelovati kad je čovjek-tražitelj svoje biće već oblikovao u Ljubav i istraživanje mu je usmjereno na rješavanje duhovnih problema, iako je i onda zemaljska misaona aktivnost isto tako upravljana od Božanskog Duha i onda i jamči Istinu ....

AMEN

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel

„UZMITE SVU SNAGU IZ OVE MOJE RIJEČI ....“

B.D. 1511 from 9. srpanj 1940, taken from Book No. 24

Uzmite (izvucite, crpite) svu snagu iz ove Moje Riječi. Imajte na umu da sam Ja Osobno sišao k vama da vam donesem snagu u vašoj životnoj borbi .... prepoznajte da Ja Moje vlastite ne ostavljam bez utjehe i snage, ako oni ove zatrebaju. Neka vam ne bude dovoljno da vi ovu Moju snagu tek jednom upotrijebite, nego je žudite uvijek i stalno, i ona će vam prilaziti neizmjerno. I, tako vam Ja iznova želim objaviti da vi ovu snagu iznimno hitno potrebujete, jer više nije daleko čas koji će vas lišiti svakog oslonca, čas koji će vas morati približiti Meni, ako se samo budete htjeli sjetiti Mene u vašoj nevolji. Onda pouzdano podignite molećivo ruke prema Meni i zatražite Moju pomoć, i ona će vam biti dodijeljena, vama koji slijedite Moj poziv, osjetan samo u srcu. Vi ćete osjetiti Moju blizinu, prepoznat ćete ozbiljnost situacije u kojoj se nalazite. To će vam omogućiti da pribjegnete Meni. Ostanite Mi vjerni u ovoj nevolji, pa će ona minuti nad vama. A najprije uzmite snagu i utjehu iz ove Moje Riječi .... Prethodno Me prihvatite u svojim srcima, smanjite vaš otpor prema Meni kroz svjesno predavanje vaše volje, i ne budite bez vjere, nego vjerujte, jer ova vjera će zadržati veliku nevolju daleko od vas, čak ako se vi nađete usred ovog zbivanja. Jer poradi svijeta Moja svemoć mora biti prepoznatljiva svima vama, poradi svijeta dolazi nad vas ovo veliko iskustvo, da otkrije Moju volju i Moju svemoć. A učinak može biti ublažen samo onima koji vjeruju i koji Mi u potpunom pouzdanju izlože njihovu nevolju, jer Moja volja vlada nad životom i smrću, i Moja volja dopušta ljudima patiti ako je to potrebno, ili će ih poštedjeti ako se oni Meni predaju (izruče). A, ova volja će ujedno i ovaj događaj tako oblikovati, da će on tek blago dotaknuti Moje, koji su Mi vjerni. Jer, to mora doći na čovječanstvo, kako bi ga dovelo nazad k Meni, onoliko koliko je to još moguće, i duše još nisu sasvim otvrdnule (okorjele) i oslijepile. Brinem za ove duše i stoga primjenjujem krajnje sredstvo koje je naizgled okrutno, a unatoč tome nudi jedinu mogućnost za njihovo spasenje. Da Mojima učinim podnošljivim ovaj trenutak, Ja im prethodno dajem utjehu i snagu kroz Moju Riječ. Tko se preda ovom utjecaju, neće biti prestravljen događajem. On zna za Moju Ljubav i brigu, i u potpunosti se pouzdaje u Mene .... on neće uplašeno očekivati taj dan, nego potpuno uvjeren da će biti sproveden (vođen) kroz sve strahote. Jer Ja poznajem Moje i Moji poznaju Mene.

AMEN

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel

NEPOGREŠIVOST POGLAVARA RIMSKE CRKVE .... CRKVENE ZAPOVIJEDI

B.D. 1514 from 11. srpanj 1940, taken from Book No. 24

Vi previše značaja pridajete nepogrešivosti poglavara vaše crkve, a ipak ste uvelike obmanuti. Nije bila Božja volja da Njegova crkva bude proizvoljno formirana od strane ljudi i u skladu sa ljudskom voljom. Sve ispravno i podesno za p)održavanje i širenje Njegovog učenja je na Zemlji od strane Isusa Krista Osobno bilo dano Njegovim učenicima. On je distribuciju Svoga učenja uvjetovao čovjekovom voljom koja ga može prihvatiti ili ne. On je dao precizne smjernice koje su važile za svakoga tko je želio prihvatiti Njegovo učenje. Ove se sastoje od obećanja koja su bila izgrađena na uvjetu da se ljudi pridržavaju zahtjeva Gospodinovih učenja.

On je uvijek poštovao slobodnu volju ljudskog bića. Ljudsko biće treba svoju odluku donijeti dobrovoljno i bez izvanjskog pritiska i tako ispuniti Božju volju. I tim ljudima je On obećao vječni život .... On stoga jedino zahtjeva vjeru u Njega i Njegovu Riječ kada kaže ‘Ja sam put, istina i život .... Ja sam sredstvo, zakon i ispunjenje .... svatko tko vjeruje u Mene će imati vječni život ....’ Ivan 14:6). Njegova ljubav želi dati nešto nezamislivo divno .... vječni život. I za to on jedino zahtjeva ljudsku vjeru i njihovu volju. Međutim, Njegova volja nije op-teretiti čovječanstvo, koje na Zemlji već živi u ograničenom stanju, sa novim grijesima .... Ograničenja nekoga tko uistinu vjeruje u Isusa i Njegovu Riječ će biti popuštena/olabavljena, međutim, netko tko ne vjeruje je već kažnjen dovoljno svojim ograničenim stanjem jer u njemu mora ostati cijelu vječnost Ivan 3:18, 36). Svatko tko zanemaruje/omalovažava 10 Zapovijedi koje su ljudima bile dane od strane Boga Osobno, svatko tko im prkosi, počinjava grijeh, to jest, on ne sluša Boga Koji je ljubav, pošto ignorira zapovijed ljubavi. On ne čini ništa da bi sebe oslobodio iz svog stanja, umjesto toga čini sve da bi ga pogoršao. Ispunjenje ovih zapovijedi je jedino sredstvo oslobođenja, dok je njihovo kršenje tome potpuno nasuprotno.

Dogma o nepogrešivosti/potpunoj pouzdanosti je, međutim, postala novi zakonodavac za ljude utoliko što je Bogom-danih 10 Zapovijedi bilo povećano za nekoliko više, tako da su Božjim zapovijedima bile na)dodane nove crkvene zapovijedi i podbacivanje u vršenju ovih zakona se smatralo isto tako grešno kao djelovanje u suprotnosti sa Bogom-danim zapovijedima. I ova greška ima užasnu posljedicu. Pošto su ljudi sada opteretili sebe sa potpuno nevažnim a ipak oba-veza)-nim djelovanjima koja su prilično ne-povezana = ne tiču se, nisu u odnosu) sa zapovijeđu ljubavi prema Bogu i njihovom bližnjem. I sada oni jedino fokusiraju svoju cijelu pažnju na vršenje ovih crkvenih zapovijedi i na oslobađanje od pretpostavljenih grijeha .... Na taj način se njihov sveukupni duševni zadatak sastoji u vršenju zapovijedi koje su odredili ljudi ili u vršenju pokore za grijeh/zlo/krivnju zbog navodnog kršenja. A užasno duševno ropstvo, koje se može riješiti jedino putem ljubavi, je s njihove strane zanemareno ....

Da su ove zapovijedi bile nužne, uistinu, Gospodin Osobno bi ih bio dao i propovijedao njihovo ispunjenjavanje Svojim učenicima na Zemlji .... Tako su ljudi pokušali proizvoljno unaprijediti Kristovo učenje i nisu oklijevali sebi za to dati Božansko odobrenje. Smatrajući sebe prosvjetljenima Svetim Duhom dok su i dalje u stanju jako udaljenom od toga, oni su sada donijeli zakone koji ne mogu biti u skladu sa Božjom voljom. Ti zakoni su značajno smanjili ljudski osjećaj odgovornosti prema Bogom-danim zapovijedima zahvaljujući činjenici da je sada novo-određenim/donešenim zapovijedima bila dana najveća pažnja, do te mjere da ih sada čovječanstvo vrši čisto automatski i vjeruje kako slijedi Kristovo učenje kada ispunjava svoju nametnutu dužnost.

Istinski prosvjetljeno ljudsko biće je od strane Boga odabrano da zaustavi ovo žalosno/nemilo stanje stvari, to jest, da ga razotkrije. Međutim, Bog nikad nije mogao prosvjetliti one koji su odredili ili odobrili takve zapovijedi. Nepogrešivost poglavara crkve je iskrivljena slika izlijevanja Svetog Duha. Svatko nadahnut Svetim Duhom bi uvijek prepoznao grešku ove skupine zakonâ ali ih je svjetovno-crkvena sila spriječila da isprave ovu značajnu grešku/zabludu. Jer ove zapovijedi nisu proizašle iz duha ljubavi .... Zakonodavci su imali malo interesa u smanjivanju rada za duše koje se bore ostvariti svoje konačno oslobođenje. Radije, njihov motiv za ustanovljavanje ovih zapovijedi je bila žudnja za povećanom moći i volja da ljude dovedu u određeno stanje ovisnosti, pošto je podbacivanje u izvršavanju ovih zapovijedi bilo istovremeno smatrano za smrtni grijeh. Istinske Božje sluge su uvijek prepoznale ovo žalosno stanje stvari i željeli su mu se suprotstaviti ali učenje o nepogrešivosti poglavara crkve je već pre-duboko ukorijenjeno da bi se moglo sa lakoćom otkloniti. I jedino netko tko traži čistu istinu i Boga Osobno moli za istinu i duh unutrašnjeg prosvjetljenja će biti sposoban sebe osloboditi od njega.

AMEN

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel

DUH OD VJEČNOSTI... SNAGA DUHA...

B.D. 1515 from 11. srpanj 1940, taken from Book No. 24

Sve što tebe okružuje, svjedoči o Meni... Sve je život iz Mene i Duh iz Mene... A nad svim lebdi Moj Duh, Moja Volja, Moja Snaga... nad svim Ja Jesam... A što sebe tebi objavljuje (otkriva), isto je što je oko tebe... Ja sam, dakle, s tobom i Moja te Ljubav obuhvaća. I tako Ja gledam dolje na tebe, koja žudiš biti Meni blizu. I Ja te blagoslivljam i tebi dajem Moju Riječ...

Duh od vječnosti će uvijek boraviti tamo gdje se On žudi. On je bez vremena i prostora, On nadjačava (zasjenjuje) prirodne zakone, On je u svoj punini prisutan kod svakoga tko Ga zaziva. Onaj koji se prepusti Duhu iz Boga, mora vršiti Njegovu Volju, jer je on tada oslobođen svoje odgovornosti... Duh iz Boga oslobađa ono što je bilo vezano i On uređuje srca voljnih, On ih čini spremnima za primanje Božanske Ljubavi... I to je djelovanje Duha: da vas zapali (razgori) u Ljubavi prema Bogu, Koji vas je izabrao za djelovanje za Njega. Snaga Duha vas prosvjetljuje, snaga Duha daje vam hrabrost i snažnu volju, snaga Duha vam omogućuje da spoznate i zastupate ono što je ispravno, i snaga Duha vam omogućuje da oćutite blizinu Onoga, Koji je u Sebi Snaga i Ljubav. Ona vas štiti od pogreške (zablude), kada vi govorite za Gospodara (kada govorite u Ime Gospodara), ona snaži vašu mudrost u svakom spornom pitanju, Snaga Duha se nikada neće povući od vas, koji ste se ponudili služiti Gospodaru. I sva mudrost će vas obuzeti, ako vi želite govoriti u Njegovo Ime, On će usmjeravati vaše misli, On će oblikovati vaše riječi i dati vam dar da govorite, kad dođe čas u kojem Gospodar djeluje kroz vas. A Njegov se Duh neprestano prelijeva u vas, ta Snaga neće oslabiti, trebate li ju vi za Njega, kako bi Njegovo Ime proglasili pred cijelim svijetom.

A Božja Volja određuje tebe za jedan zadatak, da služiš Njegovom proslavljanju... On želi postidjeti mudrost svijeta i objaviti najdublju mudrost kroz tvoja usta, i služenje Njemu treba biti jedina svrha tvojega zemaljskog života. A Onaj koji te vodi, neće te ostaviti samu, ni ako neprijatelj ustane masovno protiv tebe. On će čeličiti tvoju hrabrost i otvorit će tvoj duh (svijest, osjetila, poimanje) za sva duhovna strujanja. On će ti dati moć nad onima koji te žele uništiti, jer će On odrediti tvoju volju, koju ti Njemu žrtvuješ, a ti ćeš sada činiti ono što ti Njegova volja nalaže i tako biti Njegov alat (instrument) na Zemlji._>AMEN

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel

DEFORMIRANO RAZMIŠLJANJE .... DOVOĐENJE U ZABLUDU ....

B.D. 1519 from 13. srpanj 1940, taken from Book No. 24

Božji Duh ti posreduje jednu Objavu ogromne važnosti, i stoga On treba cijelu tvoju volju i radosno prihvaćanje ove poruke ....

Slab uspjeh je zabilježen među onima, čiji je tok misli pogrešno usmjeren, a koji su ipak, čvrsto uvjereni da stoje u Istini i spoznaji. A, Otac nebeski im želi pomoći, jer su oni obmanuti bez vlastite krivnje. Oni su se previše pouzdali u njihove duhovne vođe na Zemlji, i dopustili da se voditi prema njihovoj volji. To je doista određena slabost volje i zloupotreba vlastitog razuma, kojeg je Bog dao čovjeku za zemaljsko vrijeme, a kojeg ovaj treba koristiti kao snagu. Ali budući da su već u ranoj mladosti neovlašteni (nepozvani) ljudi zauzimali misaoni tok takvih slabića, i na taj način ih usmjeravali po vlastitoj prosudbi, čovjek je neizbježno bio gurnut u obrnuti (naopaki) pravac razmišljanja, i sada se teško od toga može osloboditi, jer su ovi ljudi pronašli sredstva i načine da prenesu određeno duhovno ropstvo na one koji su im dodijelili povjerenje, koji su morali isključiti vlastito razmišljanje, što je ovima bilo poželjno. A na ove porobljene se smilovao Gospod, i nastoji im dovesti pomoć na različite načine .... tako da ih najprije potiče na vlastito promišljanje, kroz zemaljsku nevolju. On im nastoji donijeti razjašnjenje i stavlja im ga nadohvat. Ali, On od njih traži voljnu susretljivost (odaziv), tako da njihova slobodna volja može također postati aktivna. Ovo je apsolutno nužno, budući da se slobodnom voljom također prima i izobličeno (deformirano) učenje, on sada također mora provjeriti istinitost onoga što mu je ponuđeno, i to onda prihvatiti ili odbaciti. Jer, Bog ne može ukloniti Svoj osjećaj (smisao) za pravednost, On mora dopustiti svako uvjerenje. Budući da je on prethodno dopustio biti savladan od jedne strane moći, isključio je vlastito razmišljanje i bezuvjetno prihvatio ono što mu je bilo ponuđeno, stoga Bog sada također mora zahtijevati isto za učenje koje je On Osobno odozgor ponudio ljudima .... On mora na neki način, biti podučen drugi put, i to u potpuno novom duhovnom smjeru. Ali, on sada treba koristiti svoj razum, da provjeri ono što mu je podastrto. Ako je on vjernik, tako da nosi Boga u srcu, također će on uskoro prepoznati s koje strane je Čista Istina, ako je u njemu aktivna volja da ovo dokuči, onda će ga Bog također opremiti oštrim racionalnim (razumskim) razmišljanjem, i on će se uspjeti osloboditi prisile, koja je prethodno vršena nad njim. Nastalo je nevjerojatno mnogo zabluda (pogrešaka), upravo putem ovog utjecaja na ljude kroz neupućene, samo po imenu Bogu-voljne-služiti zemaljske učitelje, i čovjek se bezuvjetno mora osloboditi ovoga utjecaja, da bi sada okrenuo svoje misli Čistoj Istini. To može dovesti do najneobičnijih prilika, da čovjek nauči uvidjeti neutemeljenost onih učenja koja je do tada smatrao istinitima, i da se, čak i ako jedino unutrašnje, počne odvajati od onoga što je vječno za njega samo prepreka .... Ako je jednom prepoznao zabludu (obmanu, pogrešku), onda sada dodatno pokreće vlastiti razum, i sprječava svaki daljnji utjecaj kroz obmanjujuće učenje. I tada čovjek koji je odgovoran za promjenu razmišljanja, ima laku igru (meč), ako je drugo voljno. No međutim, nevjerojatno je teško kada je protivnik već uspio sasvim zamrsiti (zaplesti, zbrkati) razmišljanje čovjeka, kada on više ne može razlikovati Božansko i ljudsko djelovanje, a jasno mu je dan dokaz za prvo. Ovima Bog onda treba poslati najtežu patnju, tako da takva za posljedicu ima željeni učinak, i ljudi ispravno iskoriste njihov razum.

AMEN

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel