Nova Objava koju je primila Bertha Dudde

Objava Br. 1520 - 1623

Molimo vas obratite posebnu pažnju na činjenicu da su Božje Riječi koje su nam upućene ne-denominacijske.

Sadržaj ove publikacije ni u kom slučaju ne namjerava privući članove bilo koje Kršćanske vjerske pripadnosti, niti regrutirati članove u bilo koju drugu vjersku pripadnost.

Njena jedina svrha je učiniti današnju Božju Riječ... dostupnom svim ljudima.

Između 1937. i 1965., Berthi Dudde je bilo dozvoljeno na dnevnoj bazi primati i zabilježiti 9030 pojedinačnih Objava.

Objavljivanje Objava je omogućeno zahvaljujući aktivnoj podršci mnogih prijatelja Božje Nove Objave.

Neka ova Božja Riječ postane blagoslov mnogim ljudima. (Također vidi B.D. br. 4015)

Razdjeljivanje Objava je vrlo poželjno. Moraju se prosljeđivati jedino cjelovite i nepromijenjene Objave. (Također vidi B.D. br. 8899)

‘Tko ima Moje Zapovjedi i čuva ih, taj Me ljubi... i Ja ću ljubiti njega i njemu se očitovati...’ Ivan 14,21

Izdavač, Hans-Willi Schmitz

http://www.bertha-dudde.org/hr

Bertha Dudde – Autobiografija

Na zahtjev mnogih prijatelja, Bertha Dudde je 1953. napisala sljedeću biografiju:

Objave ‘Unutarnje Riječi’ dobijam i zapisujem od dana 15. Lipnja 1937. godine. Da bih ispunila želje mnogih svojih prijatelja, ja ću vam dati opis svoga zemaljskog života, kratko objašnjenje o onome što sam na duhovan način primila, kao i moje vlastite osjećaje o svemu tomu.

Rođena sam 1. Travnja 1891. godine u Liegnitzu u Šleziji, današnja Poljska, kao druga kći jednog umjetničkog slikara. Djetinjstvo sam proživjela skladno u svom roditeljskom domu uz svojih šest sestara. Egzistencijalne nevolje sam upoznala vrlo rano. Mojim roditeljima je trebao novac tako da sam svoju sklonost šivanju iskoristila ne bih li bila od koristi svojoj obitelji. No i pored toga, roditelji su imali novčanih problema, a time i brige, tako da sam se sve do nedavno trudila pomoći svojoj obitelji.

Moji roditelji su bili različitih vjeroispovijesti. Otac je bio protestant, a majka katolkinja. Mi djeca smo bili odgajani u katoličkoj vjeri, ali na nas nitko nije vršio pritisak ili nas pak prisiljavao da slijedimo crkvene običaje, tako da je kasnije svatko od nas mogao sam za sebe i u potpunoj slobodi odlučivati o svojoj vjerskoj pripadnosti.

Ja osobno sam bila religiozna, ali doktrinu katoličkog sustava nisam mogla prihvatiti, iako sam poštivala crkvu. Jednostavno nisam mogla na van zastupati nešto što moja unutrašnja savjest nije prihvaćala s potpunim uvjerenjem. Tako sam prestala odlaziti u crkvu, od propovijedi sam čula samo malo, i nisam imala nikakvo poznavanje Biblije. Nisam čitala nikakvu religijsku ili pak naučnu literaturu i nisam se priključila nekoj drugoj grupi ili religijskoj sekti.

Tko poznaje katolički oblik vjere, zna u kakve sve nevolje zapadne čovjek sa svojom savjesti ako je se želi osloboditi. Ja također od toga nisam bila pošteđena. Ali u meni je ostalo pitanje: što i gdje je ono što je ispravno (ili ‘što je Istina, i gdje je čovjek može pronaći?’).

Često bih, dok sam molila Molitvu Gospodnju (‘Oče Naš’), preklinjala Gospoda da mi dozvoli pronaći Njegovo kraljevstvo. Ova molitva se ispunila 15. lipnja 1937. godine. Molila sam se tiho i osluškivala svoju unutrašnjost – bila sam skroz mirna – u takvom stanju sam se često nalazila, jer me za vrijeme toga uvijek obuzimao čudesan mir, i misli koje su mi pritom dolazile – u predjelu srca, ne u glavi –pružale su mi utjehu i davale snagu.

Još nisam znala da su mi te misli bile ´dane´, sve dok u jednom čudnom snu nisam doživjela nešto, što se kasnije ispostavilo kao Istina, što me ponukalo zapisivati te `misli’.

Tako mi je jednog određenog dana, dok sam osluškivala svoju unutrašnjost, jasno i glasno došao niz riječi, koje sam zapisala. To je bila prva poruka koju sam zapisala i ona je započinjala ovako: ‘U početku bijaše Riječ! Te Deum (početna riječ himne ‘Te Deum laudamus’, tj. ‘Tebe Bože slavimo’) Stvoritelju Neba i Zemlje!’

A onda su se pojavile sumnje: ‘Jesi li to sama od sebe napisala?’ – Ukratko, hrvala sam se, molila se i vodila mnoge unutarnje borbe, ali uvijek su riječi iznova nadolazile poput rijeke, poput velikog toka mudrosti pred kojim sam drhtala. – A onda me Sam Bog oslobodio sumnji, On mi je odgovorio i prepoznala sam Njega u Njegovoj Riječi kao našeg Oca. Moja vjera je rasla, sumnje su postajale sve manje, a ja sam primala i zapisivala svakodnevno.

Sadržaj zapisanog je prelazio moje znanje. Izrazi, koje nisam nikad čula, ili pak o njima čitala, čudni pojmovi na stranom jeziku, naučni pojmovi kao i upute nezaustavljivo su mi pritjecali. A povrh svega, ljubavne izjave Oca Nebeskog kakve još nikad nisam čula, a koje, na kraju krajeva, daju utočište i objašnjavaju sva pitanja o našim životima i smislu našeg postojanja.

Te ‘Riječi’ mi dolaze na sljedeći način: nakon unutarnje molitve i kratke koncentracije, osluškujem prema unutra. Tamo se tada javljaju jasno izražene misli, a riječi, jedna po jedna, jasno teku – uvijek tri ili četiri odjednom, slično radijskom priopćenju ili meteorološkom izvještaju, i to polako tako da s lakoćom mogu pratiti i zapisivati jedan dio rečenice za drugim.

Riječi zapisujem stenografski, kao po diktatu, bez da mislima ili konstruktivno sudjelujem u tome. Pritom nisam ni u kakvom stanju transa; osim toga, ja ne oblikujem rečenice, nego mi riječi na izvjestan način priskaču, bez da za vrijeme pisanja obuhvaćam značenje zapisanog.

Danima poslije toga, ili čak tjednima, taj stenogram prenosim u čisti zapis, bez da ga prije toga pročitam, riječ po riječ, bez mijenjanja ili ´poboljšavanja´ jednog jedinog sloga, a ni u kojem slučaju ne obrađujući smisao rečenog niti ga stilizirajući. Trajanje jednog takvog diktata iznosi oko pola sata. Izričito bih naglasila da taj proces ne nastaje kao proizvod bilo kakvog pritiska, tj. prisile, niti se događa u ekstatičnom stanju. Sve se to događa trezveno i jednostavno, bez ikakvog uzbuđenja ili utjecaja moje vlastite volje. U bilo koje doba mogu prekinuti Objavu te je nakon deset sati ili dana usred prekinute rečenice jednostavno nastaviti. Bez da sam ranije mi dano pročitala, Objava mi ponovno biva tečno diktirana u pero.

Volja mi je, dakle, oslobođena od bilo kakve prisile – ono što ja želim, je služiti Bogu i činiti ono što Njegova Sveta Volja zahtijeva od mene.

Mogu u svoj Istini izjaviti da sam do ove Istine bila ‘vođena’, i da su mi pojmovi u potpunosti bili i morali biti strani. Tek godinama poslije pronašla sam potvrdu onog što sam primila, kada sam upoznala zapise štajerskog mistika Jakoba Lorbera. Nemoguće je pojmiti moju radost tijekom čitanja velikih Lorberovih djela, ‘Velikog Ivanovog Evanđelja’ i ‘Isusovog djetinjstva’. Tek tada sam doznala da je i drugim ljudima bila dana Riječ Gospodnja, da je Bog, Gospod, u svim razdobljima pričao Svojoj djeci i da će i ubuduće nastaviti pričati, jer beskrajna Očeva Ljubav i milost ni ne može drugačije.

U Lorberovim zapisima otkrila sam isto ono što je i meni bilo dano. Često nisam razumjela Riječ koja bi mi došla, međutim, Nebeski Otac mi je u Svojoj Ljubavi davao i objašnjenja. Bilo je i čudesnih događaja, koje je pojedinačno sada nemoguće navesti, ali koji svjedoče o nezamislivoj poniznosti i Očinskoj blagosti.

U nedostatku sveukupnog obrazovanja, uvijek sam se smatrala neispisanom stranicom. Nedostatak novca i vremena sprječavali su me da čitam dobre knjige kao i da posjećujem predavanja. Znala sam samo za naporan rad od ranog jutra do kasno uvečer. I pored toga sam svakodnevno primala slasne obroke duhovnog dobra, bez da sam uopće znala za koga sam to primala.

Baš moje nepoznavanje Biblije i katoličke doktrine mi je omogućilo da prihvatim Riječ Odozgor bez ikakva otpora. Moje iskustvo me uči da je ozbiljan katolik ili protestant, čije je znanje ukorijenjeno u dogmatskim teorijama, previše vezan za njihovu dogmu da bi prihvatio i prigrlio Božanske Objave bez otpora.

Međutim, ipak postoje naučnici na više fakulteta koji s pojačanim zanimanjem najozbiljnije raspravljaju o ovim Božanskim Učenjima. Ne samo da ih interesiraju neoboriva objašnjenja nastanka materije kao i njenog mogućeg razlaganja, već i nastanak pogrešnih učenja i raznih religijskih sustava i vjeroispovijesti.

U porukama koje sam primila pokazano je u čemu se sastoje te pogreške, i od svih se zahtijeva skretanje pozornosti na svako od tih pogrešnih učenja, kad god se za to pruži prilika.

Ali, svakome je ostavljeno na slobodu da prihvati ili pak ne prihvati u svoje srce Gospodnju Riječ. Ali onome koji je razumio Duh tih Očevih Riječi, a ne djeluje u skladu s njima, taj samo povećava razmak između sebe i našeg Oca Nebeskog. Kada ne slijedi riječi opomene Ljubavi, on se time neizbježno postavlja pod zakon. A u istoj toj mjeri, u kojoj ne bude poštovao Božje zapovijedi Ljubavi, izgubit će i Božju Milost.

Božjom milošću se ljudima iznova daje Evanđelje, i prilično ozbiljno im je skrenuta pozornost na svrhu i cilj ljudskog postojanja. Jer milostiva Ljubav Božja želi spasiti sve one koji se još mogu spasiti prije nego što dođe preokret – a on sigurno dolazi! Vrijeme koje su svi vidovnjaci i proroci svih vremena najavljivali – Posljednje vrijeme – sada je ovdje!

Prema mojim zapisima, Gospod ne pravi razliku među Svojom djecom – ‘Priđite Mi svi’ (Matej 11:28) – glasi Njegov poziv. Blago onome koji sluša Njegove Riječi i koji Ga slijedi. Bog ljubi Svoju djecu, On ih sve želi usrećiti – pa čak i ako ona ne žele znati išta o Njemu.

Zapisano: 22. 11. 1953

Potpisano: Bertha Dudde

Bertha Dudde je smjela napustiti svoju zemaljsku ljusku 18. Rujna 1965. da bi se vratila u Očevu nebesku kuću.

Sadržaj

1522 - PREHRANA DUŠE... DUHOVNA HRANA...

1538 - SLIJED KATASTROFALNOG DOGAÐAJA....

1542 - OCEVE RIJECI.... POVRATAK U OCEVU KUCU....

1553 - BOŽANSKA LJUBAV.... NAJVEĆI DAR MILOSTI.... „JA VAM NE DAJEM KAO ŠTO SVIJET DAJE....“ OBMANJUJUĆA SVJETLA....

1563 - BOGATSTVO I SIROMAŠTVO U ONOSTRANOM...

1567 - PRIZNATI ISUSA KRISTA PRED SVIJETOM.... BOŽANSKA ZAŠTITA....

1569 - RAZUMSKO ISTRAŽIVANJE.... VJERNICI I NEVJERNICI....

1577 - BOŽJI BLAGOSLOV ZA POSAO.... DOBRA I LOŠA DUHOVNA POTPORA....

1578 - PODSJETNIK NA BLAGOST, MIROLJUBIVOST I LJUBAV....

1580 - UTJECAJ PRINCA LAŽI NA LJUDSKO RAZMIŠLJANJE....

1587 - REINKARNACIJA.... DUHOVNA VIĐENJA....

1595 - VRŠENJE ZAPOVIJEDI LJUBAVI PREMA BLIŽNJEM BEZ LJUBAVI....

1596 - SURADNJA ONIH KOJI SU ISTOG DUHA... BOŽJA RIJEČ...

1597 - RAZLIČITE OBJAVE.... GDJE JE ISTINA....

1611a - SLOBODNA VOLJA JE NEIZOSTAVNA ZA IZBAVLJENJE.... (SAMOIZBAVLJENJE)....

1613 - ISKORJENJIVANJE KRIVIH UČENJA.... OTPOR.... MOLITVA....

1618 - DUŠA I DUHOVNA ISKRA U ČOVJEKU

1619 - 'DOĐITE K MENI SVI....'.... 'JA VAM NE DAJEM KAO SVIJET....'

PREHRANA DUŠE... DUHOVNA HRANA...

B.D. 1522 from 14. srpanj 1940, taken from Book No. 25

Čista duhovna hrana je prehrana duše, koja vam može biti ponuđena jedino odozgor. To je milost od Boga, koju čovjek ne može izmjeriti, jer On ljudima daje nešto nezasluženo. On mu pun Ljubavi daje sredstva za viši razvoj duše, On mu sve stavlja na raspolaganje, kroz što duša može doći do savršenstva. On u najobilnijoj mjeri izlijeva Božansku milost nad zemaljskim djetetom, da mu učini prohodnim put naviše, i stoga On ljude podučava. A ova je poduka Kruh s neba, duhovna hrana za dušu. Čovjek također treba hranu za održavanje tijela, a ova mu se, kroz Božju dobrotu, uvijek i neprestano prenosi (posreduje). Ali, hrana koju duša treba, druge je vrste. Duša može biti jedino duhovno opskrbljena, jer ona je zapravo sprega duhovnih snaga, koje su stoga duhovnog porijekla. Ovim duševnim snagama sada mora biti dostavljeno nešto što je nebesko (nadzemaljsko, nadnaravno), što je preuzeto iz duhovnog kraljevstva, i jedino je duhovnim očima primjetno za dušu. I tako se duša sada hrani prehranom koja pridonosi povećavanju duhovnoga, duša koja je prije bila okrenuta zemaljskom, sada je na neki način produhovljena. Jer, ako je duša opskrbljena jedino zemaljski, ona gladuje i strašno pati pod svojom bijedom. Ali, ako joj je pak ponuđena duhovna hrana, onda je njeno stanje slobodnije... (Prekid)_>AMEN

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel

SLIJED KATASTROFALNOG DOGAÐAJA ....

B.D. 1538 from 25. srpanj 1940, taken from Book No. 25

Ucitelji u onostranom vam uvijek nastoje pomoci na isti nacin i hoce vas uciniti više prijemcivima, ipak vaše srce nije uvijek spremno primiti, stvara prepreke koje cine primanje više teškim. Nepodijeljena pažnja se mora obratiti na nebeske darove i sve zemaljske misli izbjegnute, onda ce misli prijatelja u onostranom pronaci lakši pristup. Božanska Ljubav vam šalje glasnike koji ce pojacati vašu voljnost da primite. Oni vam donose otkrovenje koje opisuje na jedan razumljiv nacin slijed katastrofa koje ce odluciti o životu i smrti svake pojedinacne osobe.

Jedino nekoliko ljudi zamjecuje znakove dolazeceg vremena. Oni su doista iznenadeni po pitanju ociglednih promjena ili nepravilnosti/odstupanja u prirodi ali unatoc tome to neoprezno odbacuju. Oni ne prepoznaju u tome jedan izražaj Božje volje vec to samo odlažu kao slucajnost. I tako, kao prvo ne obracaju ikakvu pažnju na ova ocitovanja kada se prirodni dogadaj približava. Ljudi ce najprije postati svjesni napredujuce oluje uz uragane. Ovo ce se dogoditi tako iznenada da ce se ljudi i životinje pronaci u velikoj poteškoci jer ce biti jedva sposobni izaci na kraj sa silovitom olujom, i ovo ce biti pocetak ....

Svako malo ce se osjetiti silovita podrhtavanja zemlje i nebo ce pomrcati, cut ce se gromoviti tutanj koji ce biti tako strašan da nagoni ljude isto kao i životinje u paniku tako da oni sebe pokušavaju spasiti bijegom. Ipak tama ce ih zaustaviti i kako njihova ojadenost postaje jaka, tutnjava postaje cak glasnija, a podrhtavanja zemlje sve više silovita, zemlja ce se otvoriti i velike mase vode ce izbiti iz unutrašnjosti zemlje. I sve dok se pogled proteže .... voda i tama i neopisivi kaos medu ljudima koji shvacaju njihovu groznu situaciju u krajnjoj muci. Dani prije toga ce biti tako divni da su ljudi do izvjesne mjere bezbrižni i veseli i promjena ce doci tako iznenada da nitko ne može poduzeti zemaljske predostrožnosti, koje ce ionako biti potpuno besmislene jer nikakva se zemaljska sila ne može pružiti zaštitu od ovih elemenata. Jedino ce pobožna osoba sada osjetiti Božansku svemoc .... i sebe povjerava njegovu Stvoritelju .... I premda ce njegovo srce drhtati i biti u strahu kada vidi bješnjenje elemenata on ce unatoc tome strpljivo cekati dok pomoc ne pristigne, jer on ce nastaviti slati njegove misli ka Njemu iznad.

Svatko tko je dokucio znacenje i svrhu života zna kako je sada pristiglo vrijeme odluke za svaku osobu. I on ce pokušati pružiti duhovnu pomoc gdjegod je to moguce, on ce utješiti one koji su bijedni i upucivati ih na Boga, on ce pomoci tako što ce zapaliti maleno svjetlo u potpunom mraku .... Jer Bog ce im dati mogucnost raditi za Njega .... Onima koji su Ga prepoznali i ponudili sebe da Mu budu u službi ce biti dodijeljeno bogato polje aktivnosti, i sjeme ce pasti na dobru zemlju, jer Bog pošteduje one koji Ga poštuju ili Ga pronadu u najvecoj nevolji.

AMEN

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel

OCEVE RIJECI .... POVRATAK U OCEVU KUCU ....

B.D. 1542 from 28. srpanj 1940, taken from Book No. 25

Postanite kao mala djeca tako da cete biti u stanju uci u Moje Kraljevstvo. Povjerljivo sebe izrucite vašem Ocu na Nebu i pustite Njemu da se brine, i Njegova Ljubav ce uciniti vaš put preko Zemlje lakšim. To je zašto je opomena upucena svima vama da Me imate na umu gdjegod idete, jer jedino ako Me zazivate vam mogu pomoci tako da cete prepoznati Moju pomoc i jedino onda Ja mogu otkloniti vaše brige. Staza kojom ste morali putovati je bila duga i, sa vašim životom na Zemlji, ona sada treba doci do kraja. Ako želite biti potpuno ujedinjeni sa Mnom na kraju puta vi morate vec ceznuti za Mojim prisustvom prije kraja, vi morate ceznuti za Ocem kao djeca, morate žudjeti Moju blizinu sa svim vašim srcem i to mora biti vaš najunutarniji zahtjev da sa Mnom komunicirate u duhu i u Istini. Nikada ne vjerujte kako Sam Ja izvan dohvata za cak jednog od Moje zemaljske djece, morate uvijek i na svim mjestima biti svjesni Moje blagonaklone pomoci sa cvrstim povjerenjem i prema tome dodite k Meni sa svakim zahtjevom tako da vam mogu podariti Moju Ocinsku Ljubav i cuvati vas i brinuti se za vas poput maloljetnih beba. Jer vi ste u istini Moja djeca za kojom žudim; Ja ceznem za vašim povratkom u Ocevu kucu, ne dopuštam da išta padne što dolazi od Mene i unutar sebe nosi Moj duh. Ja živim i trpim sa vama, i ceznem za vašim oslobodenjem. I ako Mi vi tako donesete vaše srce, vi cete Me ovlastiti da sa vas skinem okove, jer vi cete Mi nuditi vašu volju a to ce predstavljati ogranicenje od kontrole onoga (Sotone) kojeg treba kriviti za vaše otpadništvo od Mene. I trenutak oslobadanja od njegove moci je trenutak ujedinjenja sa Mnom, jer Ja svako dijete privlacim ka Mojem srcu koje dobrovoljno sebe odvoji od ove sile .... koje cezne za Mnom i priznaje Me kao svoga Boga i Oca .... tako da ce zauvijek ostati blizu Mene. Žagor putuje oko cijelog svijeta, Moja Ljubav želi privuci sva bica, ona poznaje voljnu zemaljsku djecu i privlaci ih k sebi .... Jer Ja poducavam Moje glasnike da dodijele snagu onima dobre volje, i ovaj dotok snage ih oživljava; tako reci, on oslobada za zemlju priljubljena bica i omogucava im cuti nježan glas koji je izražaj Moje Ljubavi spram njih i koji odzvanja gdjegod srce želi percipirati glas i stoga želi sebi dopustiti biti prožeto Mojom Ljubavlju. Ja neprestano uzimam u obzir Moje Vlastite, Ja necu dopustiti da se ovaj izvor isuši sve dok oni za njim žude, nikada necu razocarati vjerno povjerenje Moje zemaljske djece ostavljajuci ih bez asistencije ako ju oni zahtjevaju i zazivaju Me za pomoc. I svatko tko žudi Moju Ljubav ce ju osjetiti u njegovu srcu, jer Ja cu biti sa njime i djelovati u njemu i kroz njega .... Jer ovo je Moj dar, da Ja prožimam one sa snagom koji se cijelim srcem okrenu ka Meni .... tako da ce oni vec osjecati blaženstvo sjedinjenja sa Mnom u zemaljskom životu i stremiti za nicime drugime nego za ispunjenjem njihove naj-vatrenije cežnje da budu zauvijek sjedinjeni sa Mnom.

AMEN

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel

BOŽANSKA LJUBAV .... NAJVEĆI DAR MILOSTI .... „JA VAM NE DAJEM KAO ŠTO SVIJET DAJE ....“ OBMANJUJUĆA SVJETLA ....

B.D. 1553 from 4. kolovoz 1940, taken from Book No. 25

Najveličanstveniji Božji dar je Njegova ogromna Ljubav, koju On nudi svim ljudima da ih usreći. Božanska Ljubav obuhvaća sva Njegova stvorenja, ne izostavlja niti jedno biće, razlikuje se tek stupanj Ljubavnog zračenja, a on zasigurno ovisi o udaljenosti bića od Boga. Snaga Bogu okrenute volje određuje stupanj Ljubavi Boga prema čovjeku, i tako približavanje Bogu ili udaljavanje od Njega, znači povećanje ili smanjenje Ljubavi .... Dakle, sam čovjek se može učiniti dionikom najvećeg dara milosti ili ga se lišiti, ako je njegov životni put u skladu sa Božjom voljom, ili njoj sasvim suprotno nastoji. Čovjek u Božanskoj Ljubavi nalazi ispunjenje njegove žudnje na Zemlji, jer čudesan mir se useljava u srce onoga koji je zahvaćen Božjom Ljubavi. On ne traži ništa drugo, nego da može ostati u ovoj Božanskoj Ljubavi, on čezne za Bogom i više ništa ne traži od svijeta. Božja Ljubav se izražava tako da čovjek sve više i više žudi za Bogom. Prema tome, Božanska Ljubav također pali u srcu čovjeka Ljubavni žar za Boga .... „Ja vam ne dajem kao što svijet daje ....“ To je još jedno ispunjenje koje čovjeka usrećuje; čovjek više ne žudi zemaljske radosti, nego je njegova žudnja čisto duhovna, te također i njeno ispunjenje. A ipak čovjeka čini neizmjerno sretnim i ne da se usporediti sa zemaljskom srećom. Budući je to Bog Sam, Koji Sebe dostavlja ljudima, jer Bog je Ljubav. Biti blagoslovljen Božjom Ljubavlju, znači moći u sebi nositi Njega Samoga, i zato čovjek treba uvijek nastojati raditi samo ono što mu donosi Božansku Ljubav, budući da mu ova jamči stanje najvećeg ushićenja. Mogu mu se bezbrojni zemaljski užici pričiniti vrijedni težnje, oni su tek varljiva svjetla u poredbi sa Božanskom Ljubavi, i oni će se također kao varljiva svjetla, ugasiti i neće ostaviti ništa, dok Božanska Ljubav ne može nikada proći, kada je jednom zahvatila zemaljsko dijete, jer ono što Bog daje, neusporedivo je veličanstveno i neprolazno.

AMEN

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel

BOGATSTVO I SIROMAŠTVO U ONOSTRANOM...

B.D. 1563 from 12. kolovoz 1940, taken from Book No. 25

Samo ono je nepropadljivo, što nosi pečat Ljubavi. Jer, samo što je rođeno u Ljubavi nadživjet će vrijeme i vječnost. I stoga je beskorisno željeti izgraditi nešto što nije u skladu sa zapovijedi Ljubavi, budući će to neizbježno naći svoj kraj, i snaga koju Bog prenosi svakom čovjeku, bit će zloupotrijebljena, ako je ona korištena samo za postupke koji su lišeni svake Ljubavi. Što god izraste iz zemaljskog uspjeha, nema nikakvu trajnu vrijednost, ide putem svega zemaljskog, prolazi... A samo je djelo stvoreno u Ljubavi neuništivo, jer čak i ako je pojavnost jednog takvog rada naizgled prolazna, sve učinjeno u Ljubavi ima vječnu vrijednost... Dobra djela, koja vas slijede u vječnost, ona su koja će jedina biti vrjednovana, kada sve zemaljsko otpadne s čovjeka. A jedino onda duša može govoriti o bogatstvu i siromaštvu, budući je Ljubav i svjetlo jedno, i tko je djelovao u Ljubavi na Zemlji, okružen je zračećim svjetlom; on prepoznaje, on stoji u znanju. Njemu je odjednom jasan veliki značaj zemaljskog života, i posljedice Ljubavnog ili ne-Ljubavnog načina života, i on prepoznaje da je jedino Ljubav otkupljujuća u zemaljskom postojanju. Ono što je čovjek sebi stvorio u zemaljskom bogatstvu, povećanje je onoga što na Zemlji treba biti prevladano. On je prije njegovog stadija kao čovjek, već prevladao svu materiju, odnosno oslobodio se svake forme, dakako, u stanju prisile... A na Zemlji on treba isto napraviti u slobodnom stanju. Ali, naklonost zemaljskom je žudnja za onim što je on već prije nadvladao, i tako, korak unazad. Želja za posjedovanjem je međutim istovremeno nedostatak Ljubavi, jer čovjek koji ljubi želi dati onome koga on ljubi. Onaj čovjek međutim, ljubi jedino svoje ja, i što služi na korist njegovom ja. Stoga je to pogrešna ljubav, koja nikada nema otkupljujući učinak, koja čovjeka kao lancima vezuje za materiju. I tako se sva njegova biga odnosi na tijelo, a ne na dušu, a zemaljsko bogatstvo na koje se odnosila sva ljubav na Zemlji, mora se u onostranom okrenuti u najveće siromaštvo. No, s druge strane, zemaljsko bogatstvo ne treba biti prepreka da se bude Ljubavno aktivan, ako ga on dobrovoljno daje, kako bi spriječio nevolju i brigu bližnjega... ako se srce za to žudno ne vezuje nego, ono što mu je dao Bog, okreće bližnjemu u Ljubavi. Svako djelo i misao mora biti rođeno u Ljubavi, i onda za sobom povlači najbogatiji blagoslov na Zemlji, te u onostranom život u svjetlu i blaženoj sreći.

AMEN

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel

PRIZNATI ISUSA KRISTA PRED SVIJETOM .... BOŽANSKA ZAŠTITA ....

B.D. 1567 from 14. kolovoz 1940, taken from Book No. 25

Tkogod izjavi njegovu vjeru u Isusa Krista stavlja svoj život u Božje ruke, cak ako mu svijet i njegova sila doista prijete sa najgorcom bitkom, buduci samo izgovaranje Božanskog imena zraci snagu. Spasiteljeva ljubav blagoslivlja sve koji Mu sebe predaju, to jest, koji vjeruju u Njega i vrše Njegove zapovijedi. Isusov život služi jedino nekolicini ljudi kao vodeci princip njihova života. Medutim, svatko tko pokušava slijediti Gospoda u svim stvarima ce uskoro postati prosvjetljen i nece željeti odbaciti Božanskog Spasitelja i Iskupitelja buduci Njegova ljubav sebe izražava tako sveobuhvatno da ona neprestano povecava žudnju ljudskog bica za Ocem Nebeskim. To je poput bez-prestane kiše koja natapa osušenu zemlju sa Njegovom nezamjenjivom/prijeko potrebnom Rijecju koja dolazi od gore ka ljudima na Zemlji i zauvijek ih potice da priznaju Njega, Kojeg svijet želi zanijekati. I ljudsko bice koje tako ocigledno osjeca Božju snagu treba poduprijeti tu Rijec, on treba govoriti iskreno i slobodno o svemu što je Gospod Osobno poducavao na Zemlji.

Najprije covjek treba uciniti sve da bi pripremio ljudsko srce za primanje istine, koja je covjeku mentalno dostavljena/saopcena odgore. Gospod Osobno kaže, ‘Tkogod Mene prizna pred ljudima, njega cu Ja takoder priznati pred Mojim Ocem ....’ Tako je Krist dao ljudima obavezu da brane Njegovo ime tako da svatko tko to cini može isto tako primiti Božansku zaštitu kada on zatraži pomoc od Oca Nebeskog. Tkogod podrži Božansko Ime ce biti ukljucen u borbu protiv Njega, i svijet ce od ljudi pokušati otkloniti svako pamcenje na Njegovu aktivnost na Zemlji. Ljudima ce se prijetiti sa grubim kaznama koje su naumljene potkopati vjeru u Isusa Krista kao Spasitelja svijeta .... I ljudsko bice ce se morati prilicno boriti kako bi stajao cvrsto naspram svih sugestija od strane zlo-umnih utjecaja. Jedino ce ta osoba biti snažna i dovoljno slobodna govoriti u ime Isusa Krista koja, u iskrenoj molitvi Gospodu, saopcava njegovu nevolju/patnju i brigu i traži zaštitu i snagu. Buduci Gospod ovo podaruje svim Njegovim braniteljima kada Ga oni ispovijedaju ljudima kao Božanskog Gospoda i Iskupitelja.

Ovdje ce Božanska moc osigurati vidljivi dokaz kako je snažnija od svjetovne sile, ona ce štititi svako zemaljsko dijete bez obzira kako ono prizna/ispovjedi Gospoda i Spasitelja. Posljedicno tome ljudsko bice ne treba brinuti kako ce biti ozlijeden od strane svjetovne sile ako je pobornik istinskog Kršcanstva. Isus Krist ne može nikada biti izbrisan/iskorijenjen iz svijeta mržnje i okrutnosti cak kada je borba vodena otvoreno. Svatko tko ljubi njegov zemaljski život ce otkriti kako njegovo srce tjeskobno udara i služit ce zakonu svjetovne moci i tako izdati njegovog Gospoda i Spasitelja poradi svjetovnog uspjeha. Medutim, svatko tko se ne boji smrti ce otvoreno ispovijediti ime Njega, Koji je iskupio svijet od njegovih grijeha. A svjetovna sila želi da on za to da pokoru .... Ali Otac na nebu štiti zemaljsko dijete sa Njegovim rukama i neprijatelju se sada cini kao da se nadljudske sile bore protiv njega, i sa bez-pogrešnom spokojnošcu unatoc prijetnji on prepoznaje snagu Božanske Rijeci i ljubavnu brigu nebeskog Oca Koji štiti Njegove Vlastite ako Ga priznaju pred svijetom.

AMEN

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel

RAZUMSKO ISTRAŽIVANJE .... VJERNICI I NEVJERNICI ....

B.D. 1569 from 16. kolovoz 1940, taken from Book No. 25

Što se više čovjek prepusti Božjoj skrbi, to lakši će biti njegov zemaljski život, jer volja je Oca na nebu da se na Njega uvijek misli. Jedino tako iz Njega neprestano možete crpsti Snagu, koju On neograničeno dostavlja onome koji ju žudi .... Čovjek često istražuje tamo gdje bi mu već putem jedne jedine zamolbe moglo biti pruženo razjašnjenje, te i pored upute za poduku odozgor, on je često ne koristi, jer ne vjeruje. I posljedično tome živjet će u zabludi, jer pravu spoznaju ne može pronaći bez vjere. Rezultat čovjeka u vjeri uvijek će se razlikovati od onoga nevjernika; radi se o dva različita temeljna stava, koji dovode do različitih rezultata. Nikako se ne može očekivati isti rezultat, čak i ako je istraživačka volja živo aktivna, tj. ako se čisto razumski žele riješiti neki duhovni problemi.

Mora biti napravljena razlika između čovjeka koji odbija vjeru i onoga koji još traži ili je još slabe vjere, koji je spreman vjerovati ako mu se ono što ga se nauči čini prihvatljivim. Taj čovjek pita .... a drugi tvrdi .... taj sâm sebi razumski postavlja nauku i u istinitost nje potpuno je uvjeren, no za to nije koristio ni trunku Božanske Snage, tako da ni rezultat ne može biti Božanska Istina, jer čovjek koji ne moli Boga nikako nije bez utjecaja duhovnih sila, nego njime upravljaju protu-sile, i to uvijek ka Bogu nasuprotnom djelovanju.

Tako da te protusile ne dopuštaju da se čovjekovo razmišljanje nalazi u Istini, nego će one učiniti sve kako bi razmišljanje zbunile. Potraga za Istinom najčešće ni nije pokretač istraživanja takvoga čovjeka, nego ga izgledi za zemaljski uspjeh potječu na to da koristi svoj razum. On ni na koji način ne traži vezu sa silama znanja, niti svjesno niti nesvjesno, nego čisto razumski skuplja rezultate drugih istraživača i od toga sastavlja novu sliku. On mudrost ne traži kod Sâme Mudrosti, nego prisvaja načine razmišljanja drugih ljudi, koji su isto tako u zabludi, i krajnji rezultat neminovno isto tako mora biti neistina ....

AMEN

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel

BOŽJI BLAGOSLOV ZA POSAO .... DOBRA I LOŠA DUHOVNA POTPORA ....

B.D. 1577 from 21. kolovoz 1940, taken from Book No. 25

Uspjeh svakog posla uvijek je zavisno o Božjem blagoslovu, a Bog će posao blagosloviti ako se on započne i završi u vjeri u Njega i s povjerenjem u Njega. Nije da ljudska inteligencija osigurava uspjeh nekog posla, više se radi o tome da je već sama inteligencija djelovanje onostranih duhovnih sila, i to dobrih sila, ako je poslu prethodila misao vjere u Boga, ili pak loše sile, ako se čovjek prepotentno osjeća sposoban da sam izvede teško djelo.

Često su dobre duhovne sile na djelu i bez da čovjek svjesno traži Božji blagoslov, i to ako čovjek još nije u spoznaji, ali inače ispravno razmišlja i dobroga je stava. Njemu i tada pristiže snaga odozgor, kako bi svoje misli upravljao ka gore i osvijestio Božji blagoslov, kako bi svjesno težio povezivanju s Bogom i više ne započinje niti jedan posao bez molitve za Božji blagoslov. U obrnutom slučaju duhovno loše sile upravljaju čovjekom, budući da je njegovo razmišljanje više usklađeno s tim silama i njihovi utjecaji bivaju prihvaćeni bez otpora. A posljedica takvih loših utjecaja je da čovjek postaje sve prepotentniji i uvjereniji u svoju vrijednost, da vjeruje da sve može svladati vlastitom snagom, i nikada ne pomišlja na to da izmoli Božji blagoslov za ikoje djelo. Tako da su uvijek pri svakom poslu aktivne one sile koje su u skladu sa razmišljanjem čovjeka ....

Uspješnost posla uvijek će zavisiti od njegovog unutarnjeg stava spram Boga, jer čak i kad naizgled rađa uspjehom, posao koji je bio počinjen bez Božjeg blagoslova će uvijek donositi baš samo zemaljski uspjeh, ali čovjek će se kroz takav posao upućivati pod vlast loših sila, tj. one sve više porobljavaju njegovo razmišljanje i usmjerenje (stav). One mu osiguravaju mnoge zemaljske pogodnosti, ali njegovu dušu vuku na dolje i time uvećavaju udaljenost od Boga. Ništa se ne bi trebalo započinjati bez Boga, ako želimo da zemaljski rad (posao) bude uspješan za dušu. Onda će on i biti blagoslovljen u materijalnom smislu, i čovjek će moći ispunjavati teške zadatke s lakoćom, budući da se dobre duhovne sile prihvaćaju tog posla i omogućavaju njegov uspjeh ....

AMEN

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel

PODSJETNIK NA BLAGOST, MIROLJUBIVOST I LJUBAV ....

B.D. 1578 from 21. kolovoz 1940, taken from Book No. 25

Ljudska duša visi u stalnoj opasnosti da se izgubi, toliko dugo dok vi još hranite emocije kojima nedostaje Ljubavi. Neosporno je teško stići u visine kada se još nosi ogroman račun tame, kada je Ljubav potisnuta mržnjom, kada je kroz zle emocije svako dobro u čovjeku ugušeno i kada njegovo srce otvrdnjuje. Čovjek treba uvijek stremiti da sa strpljivošću podnosi slabosti bližnjih, on se treba naučiti blagosti i miroljubivosti, on treba pretvoriti neplemenite osjećaje u Ljubav i uvijek jedino misliti na svoju dušu koju on kroz nedostatak Ljubavi (kroz neljubaznosti)) dovodi u veliku opasnost i koči njen razvoj. I opet vam je ponuđeno uzeti pravo na pomoć dobrih svjetlosnih bića jer oni stalno stoje uz vas i čekaju da ih se pozove, dozvoli da oni pomoćno interveniraju, jer čovjek sam ne nalazi snagu da se odupre kušnjama. Čovjek se u svojoj nestalnosti često nađe u poziciji da mu otpor bude slomljen i on isto tako često zakaže, jer ne uzima pravo na snagu koja mu je ponuđena. On nema snagu volje za dobro i tada loše snage odmah uzmu pravo na njegovu volju i njihov utjecaj je često tako katastrofalan, jer oni u čovjeku bude osjećaj koji jasno nosi pečat podzemlja. Oni uništavaju ono dobro što je biće izgradilo, oni čine da čovjek nema volje i pokušavaju ga onesposobiti za njegov zadatak na Zemlji, time mu čine da se osjeća nedostojan Božanske Milosti. I to znači za čovjeka jedan korak unatrag, što bi u svakom slučaju trebalo spriječiti, jer je tada podizanje iz dubine značajno teže. Rast u visinu će uvijek biti lakši ako se čovjek počne vaditi iz dubine, ali za to je potreban krajnji napor, a baš to duši često nedostaje jer je ona jednom sama sebi oduzela snagu. Zbog toga se trebate zaštititi od zamke Sotone, jer vam on postavlja prepreke na putu preko kojih posrćete i na taj vas način skreće s pravog puta. Tada dovodite dušu u veliku opasnost jer ona osjeća bolno pad u dubine, iz koje se ona sama jedva može osloboditi.

AMEN

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel

UTJECAJ PRINCA LAŽI NA LJUDSKO RAZMIŠLJANJE ....

B.D. 1580 from 24. kolovoz 1940, taken from Book No. 25

Gledajte na ponašanje covjecanstva. Ono je dominirano duhom laži i ovo uzrokuje neopisivu pomutnju. Ljudsko razmišljanje ce sebe udaljavati sve dalje od Istine, jer ljudsko bice mentalno prihvaca laž i nema nacina prepoznati je kao takvu, i stoga ce emocionalni život osobe takoder biti zaveden u stranu. Razumljivo je prema tome da se naslaga oko ljudske duše nastavlja podebljavati, time osoba sebe udaljava sve više i više od Istine buduci duh u njemu ne može sebe izraziti, to jest, duša je nesposobna primiti duhovne Istine. Cim se razmišljanje osobe zaputi u pogrešnom pravcu glas Duha se postepeno utišava sve dok se, na kraju, on više ne može cuti. Rezultat je ljudska rasa koja živi u potpunom neznanju, koja stremi spram kompletno drugacijih ciljeva nego su ih oni pocetno trebali ostvariti. Otud, zemaljski je život u cjelosti neuspješan, jer sve dok ljudsko bice živi u pogrešci on se okrece sili od koje bi trebao sebe razdvojiti. Bogu-protivna sila naknadno koristi ovu naklonjenu volju i opredjeljuje bice pociniti Bogu-protivne akcije kako bi uništio sve spone i bice u potpunosti podjarmio. I ovo stanje medu covjecanstvom se sada može jasno prepoznati. Zemaljski je život življen totalno neovisno od Boga, ljudi samo rijetko misle o Jednome iz Kojeg je sve poteklo .... ili se svaka misao koja se odnosi spram duhovnih stvari tjeskobno cuva u tajnosti. Bog više nije javno ispovijedan (priznat) ), pod uvjetom da se o Njemu uopce i razmišlja. Sve ovo su vidljivi znaci sila koje su neprijateljske spram Boga, jer njihov utjecaj raste sve snažnijim što slabija ljudska rasa postaje. I buduci ljudsko bice nastavlja sebe udaljavati sve dalje od vjecnog Božanstva, njegova snaga da se odupre zlom utjecaju se sve više i više umanjuje. Namjesto toga, on prima snagu od Bogu-protivne sile koja ga podupire u svim zemaljskim poduzimanjima. Stoga je zemaljski uspjeh uvijek zajamcen kroz ovu spomenutu snagu a zemaljski uspjeh, zauzvrat, doprinosi spram kompletnog razdvajanja od Boga, jer ljudsko bice više ne treba Božansku snagu, posljedicno tome on isto tako više ne zaziva Boga nego Ga nijece .... I to je nakana protivnika (Sotona) ) da otudi ljudsko bice kompletno od razmišljanja o Bogu, jer onda ce on imati apsolutnu kontrolu nad njime. On je postao pobjednik nad bicem koje je moralo odluciti kome je ono željelo dozvoliti pobjedu. Ono je odabralo Božjeg protivnika i stoga je hodalo njegovom zemaljskom stazom u jednom potpuno pogrešnom pravcu.

Ipak Bog nece dopustiti da ova bica padnu .... On ce im osigurati dokaz da je sve zemaljsko što je vrijedno stremljenja takoder podredeno Njegovoj moci .... da On to može uništiti ako se to podudara sa Njegovom voljom. On ni u kojem slucaju ne uništava slucajno i bez cilja što ljudsko bice smatra poželjnim, ali ovo djelo uništenja (misli se na udarac nebeskog tijela u Zemlju i katastrofalne posljedice toga) ) ce, duhovno gledano, takoder biti od velike prednosti za nebrojena bica. Ipak ljudi koji ne prepoznaju njegovo vrloduboko znacenje ce biti teško pogodeni njime, jer oni ce izgubiti sve što je, do sada, predstavljalo njihov cijeli život. I još jednom oni se suocavaju sa odlukom .... stremiti iznova istome ili prepoznati prolaznost toga i prikupiti vjecna vlasništva za sebe same. Jer u trenutku uništenja protivnik gubi moc, i ako osoba prepozna nemocnost potonjeg prilika je pružena da on može prepoznati drugog Gospodara iznad sebe i okrenuti se k Njemu (Matej 6:24) ). Zemaljsko vlasništvo je udio zle sile jer ono sadrži neiskupljene duhovne supstance, i ljudsko bice ne bi trebao žudjeti ono što je bilo njegovo mjesto boravka jedno beskonacno vrijeme prije .... on ne bi trebao stremiti spram neceg za što su mu trebala beskrajna vremena da nadvlada .... I stoga ocigledna bezvrijednost toga njemu mora biti dokazana, tako da ce se on okrenuti od toga i spram onog što ce ga pratiti nakon ovog života na Zemlji. On se mora odreci zemaljske materije i žudjeti duhovne stvari, onda ce on takoder nadvladati konacnu formu i osloboditi sebe od svakog okova. Medutim, duhovne stvari nastavljaju postojati i prema tome pripadaju carstvu Istine .... Svjetovne su stvari, medutim, prolazne, stoga one pripadaju carstvu tame, neistini, jer ona jedino zaklanja nezrelu duhovnu substancu koja ne prepoznaje Istinu i prema tome je bila prognana (u materiju) ). Posljedicno, ljudsko bice ne može nikada upoznati Istinu sve dok on žudi zemaljska dobra i, baš zbog ove žudnje, dozvoljava i prepušta vlast (moc) ) princu laži. I sve dok on stremi za zemaljskim vlasništvima i, baš zbog ove žudnje, on ce biti dominiran od strane laži, i njegovo razmišljanje mora biti obmanuto, jer princ laži pokušava najprije izvršiti utjecaj na covjekove misli i kompletno ga udaljiti od Istine. Prema tome, stanje ljudi je izuzetno alarmantno i može jedino biti popravljeno ako Bog Osobno slomije moc protivnika uništavajuci zemaljska vlasništva.

AMEN

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel

REINKARNACIJA .... DUHOVNA VIĐENJA ....

B.D. 1587 from 29. kolovoz 1940, taken from Book No. 25

Pogledajte zvijezde na nebu, promotrite nebeski svod, i pustite da vaše misli kruže u beskrajnom svemiru, koji sklanja djela Stvaranja u neshvatljivom broju .... Čovjek je naspram ovog djela Stvaranja, tek jedno sićušno stvorenje .... To zaista tako izgleda, a ipak je cijelo Stvaranje određeno za to da biće najprije pripremi za boravak na Zemlji kao čovjek, tako je za ljude cijelo Stvaranje na neki način sredstvo do cilja. Djela Stvaranja najprije moraju dovesti duhovno do jedne određene zrelosti, tako da bi potom ono moglo uzeti boravište u tijelu, i sa ovim stadijem moglo završiti svoj zemaljski hod. Ovo je bio beskrajno dug put na Zemlji, koji međutim, sada nalazisvoj kraj, bez obzira kako se razvilo uređenje duše, da li se na kraju zemaljskog života ona nalazi u visokom ili niskom stupnju zrelosti. Biće je ostvarilo svoj zemaljski zadatak, ali s kojim uspjehom, ne mijenja ništa više na činjenici, da je zemaljski put sada konačno prevaljen, kada tjelesna smrt odvoji dušu od tijela. Sada duša ulazi u onostrano kraljevstvo, koje za nju sada može biti kraljevstvo svjetla, ali također i boravište bez svjetla, ako zemaljski život nije bio iskorišten. Sada bi to bio jedan čin beskrajne okrutnosti, ako bi duša kroz vječnosti bila ostavljena u njenom stanju bez svjetla, ako joj dakle, ne bi bila ponuđena više nijedna prilika da može nadoknaditi propušteno na Zemlji, ako je slobodne volje odlučila zamijeniti boravište bez svjetla sa onim svjetlijih predjela. Istoga će duši biti ponuđena prilika i u onostranom, da samu sebe oslobodi. To je njoj na volju, da sebi potraži krug djelovanja, koji joj pruža jednake mogućnosti za viši razvoj duše, kao na Zemlji, ili sada također može odbaciti svaku takvu mogućnost, te ustrajati u stanju bez svjetla. Bog je dopustio da nastanu bezbrojne tvorevine baš u svrhu daljnje izobrazbe takvih nesavršenih duša, daleko od ljudskog znanja, a ovo također razumski nije nikada dokučivo. I stoga, ako se govori o reinkarnaciji, onda je to sasvim ispravno, ali ona se nikada neće događati na istoj Zemlji, koju je duša čovjeka jednom napustila. Božje tvorevine sklanjaju sva bića koja još teže naviše .... Jedino savršena bića, bića svjetla, više ne zahtijevaju djela Stvaranja za njihov zadatak ili aktivnost koja usrećuje. Samo dok je biće još vezano, odnosno, još se nije odvojilo (oslobodilo) od materije, njegovo je prebivalište od Boga-vidljivo-u-svemir-postavljeno-stvaranje, prema njegovom stanju zrelosti, ali uvijek izvan Zemlje, jer je boravak na njoj sa tjelesnom smrću završen. Božanske tvorevine su nastale u tako nezamislivo mnogo raznolikosti, da sve nesavršeno postojanje,u skladu sa njegovim stanjem zrelosti, ima mogućnost stalno raditi na sebi, i da djelo samo iskupljenja koje je otpočelo ili je bilo zanemareno na Zemlji, nastavi ili poduzme. Uvijek će ovisiti jedino o tome koliko snažna je volja ovih bića za svjetlom, koliku stoga biće nosi žudnju da pobjegne od trenutnog stanja ili okruženja, kako bi pristiglo u svjetlije sfere. Samo, neiskorišteno vrijeme na Zemlji nije više nadoknadivo, utoliko što jedino boravak na Zemlji u ispravno korištenoj volji, donosi biću stupanj dijeteštva Božjeg, što drugačije više nije moguće, iako je izbavljenje iz tame i ulazak u svjetlosne sfere, za biće također nezamislivo stanje sreće, jedino su zadaci ovih bića drugačiji nego oni od istinske Božje djece .... Ako sada ljudi kroz duhovno viđenje steknu uvid u djelovanje bića koja se bore, kao i izbavljenih (iskupljenih, oslobođenih) bića, oni ipak nisu u stanju prosuditi stupanj svjetla, a još manje raspoznati prebivalište, u kojem se duše sada kreću. Duše su dakle u aktivnosti, ako žude za visinom, a ova aktivnost se pogrešno drži za zemaljsku aktivnost, tako da se iz toga izvodi zaključak da se ova bića iznova nalaze na Zemlji. Nema nikakvih suštinskih obilježja, koja karakteriziraju sadašnje prebivalište; duhovni vidjelac radije vidi vlastitu aktivnost bića kao njegovo okruženje, a to okruženje je vidjeocu tek nejasno raspoznatljivo; ono također odgovara svjetlosnom stanju bića, i stoga je sasvim raznoliko, ali uvijek primjereno stanju zrelosti i žudnji bića. Ako je dakle biće još jako vezano za Zemlju, odnosno, još svim osjetilima priljubljeno za Zemlju i njena dobra, također će i okruženje preuzeti takve oblike, jer biće samo stvara ovo okruženje, primjereno njegovim žudnjama. I otuda duša može doduše prebivati u zemaljskim predjelima, no bez da je više povezana sa Zemljom. Okruženje će se prilagoditi njegovim žudnjama i stupnju zrelosti, ali uvijek samo u njegovoj mašti, što međutim duhovni vidjelac drži za stvarnost, i otuda dospijeva u obmanuto mišljenje, da se ova bića vraćaju na Zemlju i tako se opet mogu utjeloviti na Zemlji. Nesavršena bića se nikada ne mogu svojevoljno vratiti na Zemlju, kada su oni prevalili zemaljski put kroz nezamislivo dugo vremena, i sada su kao čovjek tjelesnom smrću zaključili zemaljsko postojanje. Ono što potom treba očekivati, bilo u zrelom, bilo u nezrelom stanju duše, je duhovno iskustvo sasvim izvan Zemlje, budući cijeli svemir sadržava tvorevine koje su iznova određene za to da oblikuju duhovno u svemiru, tako da se ono može osloboditi od svega što još opterećujuće okružuje duhovno. A ako zemaljski život biću nije donio ovo izbavljenje, ono mora proći kroz daljnje Božje tvorevine, tako da konačno prispije do svjetla, i u Božjoj blizini može uživati vječnu blaženu sreću.

AMEN

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel

VRŠENJE ZAPOVIJEDI LJUBAVI PREMA BLIŽNJEM BEZ LJUBAVI ....

B.D. 1595 from 3. rujan 1940, taken from Book No. 25

Zapovijed Ljubavi prema bližnjemu vas doduše obavezuje na djelovanje koje služi bližnjemu, ali ako vi jedino vršite ova djela, bez da u sebi osjetite osjećaj Ljubavi prema bližnjemu, onda se vi doduše trudite slijediti Božansku zapovijed, i vama će se ovo uračunati kao dobra volja, međutim takvim djelima nedostaje otkupiteljska snaga. To je više posljedica činjenice da se vi Boga bojite, ali ne da vi Njega ljubite .... da vi doduše priznajete Njegovu moć, ali ne i Njegovu Ljubav, dobrotu i milosrđe .... Jednog moćnog Gospodara ćete se vi bojati, jednog ljubljenog, blagog i milosrdnog Gospodara ćete vi međutim ljubiti svom iskrenošću vašeg srca. I tako vi Boga priznajete jedino kao Zakonodavca, vi slušate Njegovu zapovijed, ali u ovoj Riječi vi ne čujete glas Ljubavi, koji vam doista jedino želi prinijeti snagu, dok vas opominje na Ljubav. Ljubav je jedini put na kojem vi možete doći u posjed najdragocjenijeg, Božje snage; stoga vi najprije trebate nastojati probuditi u vama ovaj osjećaj, vi morate vašeg bližnjega razmatrati kao vašeg brata, koji je iz istoga proizašao kao i vi sami .... Vi morate držati pred očima njegove patnje i brige, suosjećati s njim, i sad mu ovu patnju nastojati umanjiti ....Vi morate ispuniti Božanske zapovijedi jer vas na to nagoni srce, i vi morate uvijek vas same zamisliti u istoj situaciji, onda ćete imati suosjećanje s bližnjim, i nastojati mu poboljšati njegovu sudbinu ili mu pomoći nositi. I onda vam može pritjecati Božja snaga, vi ćete Ljubav, koju vi dajete, primiti nazad tisućerostruko, budući „kako vi mjerite, tako će biti i vama izmjereno ....“ A moći primiti Božju Ljubav, vama samima čini život lakim, i vi ćete onda punih ruku željeti razdijeliti onima koji gladuju u tijelu i duši. Ali uvijek morate zapaliti Ljubav u sebi ....i sve činiti iz slobodne volje, ne samo vršiti vašu dužnost. Jer, svako u Ljubavi izvršeno djelo,budi uzvratnu Ljubav, i jedino onda čovjek djeluje otkupiteljski, ako je Ljubavu njemu aktivna.

AMEN

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel

SURADNJA ONIH KOJI SU ISTOG DUHA... BOŽJA RIJEČ...

B.D. 1596 from 3. rujan 1940, taken from Book No. 25

U radosnoj suradnji (zajedničkom radu) mogu biti postignuti veliki duhovni uspjesi, ako se ona tiče razdjeljivanja duhovnog učenja. Ljudi ne smiju sebi samima postaviti granicu, koju im izgleda nedopustivo prekoračiti, nego sve njihove namjere i nastojanje moraju biti usmjereni na to da služe Boga, pridobivajući za Njegovu Riječ, i boreći se gdje je to potrebno. Ne treba biti propuštena ni jedna prilika da se ljudima navijesti Kristovo učenje, takvo kakvo ga Bog nudi odozgor. Jer, kada je ovo učenje primljeno, ono će dotaknuti srca i ljude potaknuti na promišljanje, a onda Duh iz Boga djeluje direktno u onim ljudima koji su voljni Njega slušati. Riječi će zapaliti i rasplamsati sveti plamen u srcima onih koji ih prihvate kao Božanske prijenose (poruke). I izvršit će neizrecivo blagotvoran utjecaj, ljudi će biti voljni ljubiti, i okrenut će se Bogu u dubokom predanju, i žudjet će za hranom s neba, i zahvalno ju primiti, budući Božanski Duh Ljubavi teče u srca ljudi koji u Božjoj Riječi vide okrjepu svojih duša. I, On će ih dohvatiti, i više ih nikada neće ispustiti... Jer, Božja Riječ je snaga koja izlazi iz Njega. Ona je Sam Bog, Koji izražava Sebe i pun Ljubavi se priginje onima koji Njega prepoznaju kao Oca, i koji djetinje moleći žude Njegovu Riječ. A, ako vama dođe Sama Božja Riječ, vi nju trebate primiti i razdijeliti, tako da duhovna nevolja među ljudima bude otklonjena, i naraste zajednica vjernika. A ovo treba biti vaša utjeha, da je Gospodar posvuda, gdje se čezne za Njim, jer On je u srcima ljudi koji Njega žude, Njega ljube i Njemu žele služiti, kada su Ga pronašli. Ako se udruže svi oni koji su istoga Duha, Kristova Crkva će biti jaka i nepobjediva, jer će ju Isus Krist Osobno voditi, i bit će među onima koji navješćuju Njegovu Riječ, i govore u Njegovu čast.

AMEN

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel

RAZLIČITE OBJAVE .... GDJE JE ISTINA ....

B.D. 1597 from 4. rujan 1940, taken from Book No. 25

Čovjek koji stoji u spoznaji Istine, uvijek će činiti ispravno, budući mu njegov duh uvijek dobro pokazuje. Razmišljanje čovjeka se doduše ponekad može kretati u područjima koja još nisu predstavljena njegovom znanju, no onda čovjek neće ustrajati u svojemu stavu, nego će on u sebi imati osjećaj nemogućnosti davanja nikakve informacije, i bit će oprezan sa svojim tvrdnjama. Ali, da bi prenosio zabludu, njegova volja je previše okrenuta Istini, a ova volja ga štiti od pogrešnog govora. Onda možda neko pitanje doista može biti (ostati) nerazjašnjeno, no ono će brzo pronaći svoje razrješenje putem Božanskog Duha koji je sada aktivan, čim On ispravno vodi razmišljanje čovjeka, i odjednom mu daje snagu spoznaje, da njemu nadolazeći odgovor percipira kao Istinu, i sada ju također može zastupati. Božanski Duh ne dozvoljava da se u spornim pitanjima razmišljanje onoga tko žudi Istinu izgubi na pogrešnom putu. I prema tome, s punim uvjerenjem će biti izgovoreno ono što misaono prilazi čovjeku, budući tražiteljima Istine Istina prilazi u obliku misli, i posljedično je svaka misao ispravna, ukoliko je bio zazvan jedino Bog kao vječna Istina, ako je čovjek sam od sebe u dvojbi. A dovoljno je da znate da će Istina uvijek biti tamo gdje Božji Duh može biti učinkovit, a Duh iz Boga može objaviti samo jednu Istinu, stoga proturječna učenja moraju potjecati od drugih davatelja .... Čisto nepristrano (objektivno, bez predrasuda) mora biti provjereno koji rezultati se podudaraju sa Čistim, nepatvorenim Kristovim učenjem .... Jedino to jamči najpotpuniju Istinitost .... Gdje se pak Božanska snaga, čak i ako je žuđena, sukobljava sa otporom u obliku postojećih učenja koja su u suprotnosti prema Čistom Kristovom učenju, tamo je čovjek izgradio prepreku za Božansko djelovanje, a snage protivne moći onda nastoje učvrstiti baš ova obmanjujuća učenja, vezujući se za volju čovjeka koji ne želi odustati od tih krivotvorenih učenja, i obmanjujuće utječu na čovjeka, što je međutim moguće jedino kod ljudi kojima su učenja koja su im prije bila prije ponuđena, važnija od Samoga Boga .... Tko sebe pun pouzdanja preda Bogu Osobno, njegov duh mora stajati u Istini, a kada su Božje Objave nepatvorene prenesene bližnjima, one se moraju podudarati u svim pojedinostima, budući Bog kao vječna Istina Svojoj djeci daje uvijek jedino istu Istinu, a rezultati i zaključci koji odstupaju, proizvod su onoga koji se bori protiv Istine .... Jer, protivnik će se uvijek pobrinuti da rasprostrani obmanu, on ništa neće propustiti pokušati kako bi prikrio jasnu Istinu, a ovo mu najbolje uspijeva tamo, gdje je on već obavio pripremni rad, i ovaj je pronašao odjek. On tamo nailazi na spremni odziv. No, ljudima koji nisu nikada cijenili njegovo djelo, nego jedino u Bogu vide svojega Učitelja, može prići jedino Najčišća Istina, budući istu primaju iz Božje ruke, jer oni u iskrenoj molitvi, Boga Osobno mole za prosvjetljenje, i tako Duh iz Boga u njima može izravno djelovati.

AMEN

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel

SLOBODNA VOLJA JE NEIZOSTAVNA ZA IZBAVLJENJE .... (SAMOIZBAVLJENJE) ....

B.D. 1611a from 14. rujan 1940, taken from Book No. 25

Zahvaljujući slobodnoj volji, čovjek ima moć (ima u svojoj moći)) sebe izbaviti, on je slab i nemoćan jedino bez primjene sredstava milosti, bez potpore duhovne snage. Milost je sve što Bog u Svojoj Ljubavi pruža čovjeku, ako ovaj nju žudi .... Stajati u Božjoj milosti znači biti stalno zbrinut od Njegove Ljubavi, a ova Ljubav intervenira svugdje gdje je čovjek u opasnosti. Ako njegovoj duši prijeti opasnost, njemu pomaže Božanska Ljubav, ukoliko se sam čovjek ne suprotstavlja ovoj pomoći. Najučinkovitije sredstvo milosti je molitva. Molitva je sredstvo za neizmjerno primanje milosti, odnosno uvijek iznova snage i pomoći u svim nevoljama i patnjama duše. Molitva čini to, da se dobra duhovna bića čovjeku pomoćno postave na raspolaganje, odnosno snagu, koju oni posjeduju u punini, daju u molitvi snage-potražujućem čovjeku. Onda je slobodna volja čovjeka bila aktivna, da traži snagu iz Boga. Stoga je molitva sredstvo za primanje neizmjernih milosti. A još jedno sredstvo za primanje milosti je aktiviranje u Ljubavi .... Jer, sa svakim djelom nesebične Ljubavi prema bližnjemu, njemu pritječe Božanska milost u obliku Božanske Ljubavi, a ova čovjeka potiče na sve živahniju Ljubav-nu aktivnost, a jedino kroz Ljubav, čovjek sebe izbavlja, tako će snaga u čovjeku biti to jača, što više on prakticira Ljubav, i kroz to prima Božju milost, odnosno povećanu snagu za svoje samoizbavljenje. Nikakva snaga ili milost ne može priteći čovjeku koji samo ispunjava neku formu, njega mora najunutarnjije srce poticati da moli i da ljubi .... Tek onda njemu može biti posredovana milost. A briga, bolest i nevolja su dokaz Božanske Ljubavi, jer one trebaju čovjeka dovesti u stanje da primjeni sredstva milosti, stoga da u molitvi preklinje pomoć, i da postane aktivan u Ljubavi za bližnjeg. A, Bog ljude kroz to vodi tako da oni nose žudnju da stanu u zračenje Božanskog Sunca milosti, On im na neki način nudi sredstva milosti, tako da se oni njima posluže. Duhovno usavršeni međutim stoji u istoj volji s Bogom, i kao vršitelj volje, na isti način se trudi, na bića na Zemlji tako utjecati, da se ona posluže sredstvima milosti .... oni potiču volju čovjeka da bude Ljubav-no aktivan, i da Boga moli za Njegovu potporu snage .... tek onda je slobodna volja ispravno iskorištena, onda je čovjek sposoban sam sebe izbaviti, jer on čini sve s Božjom pomoći, on koristi Božju milost, i stoga živi u (Bogu)) i sa Bogom ....

AMEN

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel

ISKORJENJIVANJE KRIVIH UČENJA .... OTPOR .... MOLITVA ....

B.D. 1613 from 15. rujan 1940, taken from Book No. 25

Najmanji otpor priječi duhovno djelovanje, i sad, ako se čovjekova volja libi prihvatiti nešto što njemu ne odgovara, onda se duh iz Boga ne može objaviti, pa tada dolazi do blokada, u kojima je volja čovjeka nasuprotna duhovnom. A to će biti slučaj tamo gdje si je čovjek već formirao određeno mišljenje, koje je u proturječnosti s onim što Duh iz Boga želi izraziti. Stoga će biti neprikladan za prijem duhovnih objava onaj čovjek koji se ne može potpuno osloboditi duhovnog gradiva koje si je ranije prisvojio putem školske naobrazbe.

Ljudi se teško mogu riješiti takve duhovne materije, i biti će moguće na njih korektivno utjecati tek onda kad počnu dvojiti svoje znanje, kad naiđu na proturječnosti i onda ozbiljno o tome razmisle. A takvo ispravljanje i ispravno upućivanje njihovog toka razmišljanja zadatak je onostranih svjetlosnih bića, koja samo čekaju na trenutak gdje čovjek promišlja i pita te traži Istinu. No iskorijeniti jedno čvrsto prihvaćeno učenje, dokle god čovjek sam u njega ne sumnja, nemoguće je, jer volja za Istinom mora sama postati aktivna, a to nastupa tek onda kad on postane kolebljiv u svojim dotadašnjim pogledima.

I zato je nastojanje onostranih prijatelja prvo uzdrmati krivu vjeru. Mora nastati stanje u kojem čovjek osjeća jednu izvjesnu nesigurnost spram onoga što je on do tada zastupao, onda odmah interveniraju svjetlosna bića i neprestano mu u sjećanje donose nove sumnje i proturječnosti, a one čine da se čovjek pita i promišlja. I tek tada može započeti aktivnost svjetlosnih bića misaonog prosvjetljivanja čovjeka. Čak i uz to će još biti primjetan otpor; utoliko više ukoliko su čvršće u čovjeku ukorijenjene stare doktrine, jer teško je iz sjećanja ukloniti staru misaonu građu koja je već uzela u posjed razmišljanje čovjeka. Teško je na njegovo mjesto staviti druge mudrosti, uvijek iznova će se staro razmišljanje nametati ....

Svako duhovno djelovanje imati će utoliko veći uspjeh što sa manje otpora čovjek na to reagira, i stoga je potrebno jedno duboko predavanje Bogu i volja da se bude podučen u Čistoj Istini, tek tada snaga Boga može prožeti čovjeka, učiniti da on prepozna krivo, te će se on onda lakše osloboditi od dotadašnjih učenja ili njegovog znanja. On mora sve nalaziti iskvarenim, prije nego se potpuno može od toga odvojiti. A za to je preduvjet srdačna (revna) molitva .... Može li čovjek zaista dječje moliti Boga za unutarnje prosvjetljenje, onda će Bog tu molitvu uslišiti i dati mu moć spoznaje, tako da on svijetlo i jasno vidi Istinu kao takvu i on si ju onda prisvoji, kako ju više nikada ne bi pustio ....

AMEN

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel

DUŠA I DUHOVNA ISKRA U ČOVJEKU

B.D. 1618 from 18. rujan 1940, taken from Book No. 25

Čovjekova duša je skup bezbrojnih duševnih supstanci, koje su ujedinjujuće/skupljajuće-točke duhovnih sila i tako spremnici/spremišta duhovnog od/iz Boga. Svaka od tih bezbrojnih supstanci je ranije bila negdje utjelovljena, tj. okružena/opasana sa izvanjskom formom u svrhu razvoja duhovnog prema gore i za mogućnost kasnijeg sjedinjenja sa istovjetnom supstancom. Čovjekova duša je u svojim pojedinačnim supstancama prošla kroz cijelo djelo stvaranja i, tako reći je sazrela za svoje posljednje utjelovljenje na Zemlji.

Duša uvijek (pre)uzima isti oblik kao i izvanjski omotač koji ju obuhvaća/zatvara. Kada bi nekome bilo moguće kontemplirati sa duhovnim okom čovjekovu dušu u njezinom sastavu, on bi vidio nevjerojatno krasnu i šaroliku/raznovrsnu sliku. To Božje stvaralačko djelo, čovjeku nevidljivo, je nemoguće opisati (is beyond description), i u njezinoj strukturi i također u njezinoj prikladnosti. Ali čovjekovo razmišljanje bi samo bilo zbunjeno opisom duševne formacije, je on ne bi razumio bezbrojna čuda koja se nalaze u ljudskom tijelu = u smislu, ‘koje ljudsko tijelo sadržava’).

Ono što je ljudima poznato kao ‘duša’ je cijelo djelo stvaranja u minijaturi.  Duša je najunutarnije u čovjeku i uključuje cijelo stvaranje. Ona je bila određena da sebe preobrazi za vrijeme zemaljskog života, i da uživa nebeske užitke slaveći Boga. Duša u sebi ima Božanski Duh. Pra-supstanca duše je u stvari isto tako duhovna u svim svojim stupnjevima evolucije, ali Božanska duhovna iskra postavlja Boga Osobno u dušu, utjelovljujući Se u čovjeku. On ulijeva u čovjeka Svoj dah. On postavlja u njega Božansko i pušta da se duša odluči, za vrijeme posljednjeg postojanja na Zemlji, ili za Božansko ili za ljudsko.

Ako se duša, duhovno iz Boga, koje se nekada/jednom bilo suprotstavilo Bogu, sada voljna sjediniti sa Božanskim Duhom, time započinjući preobrazbu onog što je jednom bilo daleko od Njega, u ljudskoj duši će biti svjetlo. A ljudska duša se onda sjedinjuje sa Božanskim Duhom kada su sve ljudske želje koje prianjaju uz ljudsko tijelo kao kušnja zbog iskušavanja i očvrsnuća volje nepokolebljivo prevladane – kada ona odbija sve što tijelo kao takvo zahtjeva od nje, i dobrovoljno se podređuje onome što Božanski Duh želi. Onda duša konačno odustaje od svog nekadašnjeg otpora protiv Boga, sa ciljem da bi povećala duhovno u sebi – pokušavajući ujediniti duhovno unutra, sa duhovnim izvan sebe, i tako svjesno teži pristupanju k Bogu.

Ali ako tjelesna žudnja dominira, onda Božanska duhovna iskra drijema u najdubljem omotu u čovjeku. Nikakvo svjetlo iz njega ne može zračiti i duša ostaje u potpunom mraku. Njezin zemaljski život prolazi bez najmanjeg uspjeha; zemaljski put ne vodi do višeg razvoja/usavršavanja, umjesto toga je to vrijeme zastoja/prekida ili čak regresije. Božanska duhovna iskra u čovjeku je bila zanemarena i prema tome se nije mogla manifestirati. Za silu Božanske ljubavi nije bilo moguće dotjecati prema biću i tako se sjedinjenje sa Ocem Duhom od vječnosti nije dogodilo.

I stanje lišeno svjetla, koje je duša odabrala za sebe, je prenijeto na drugu stranu u vječnost, gdje u beskrajnom bolu pokajanja ona pamti neiskorišteno vrijeme na Zemlji. I sada mora voditi puno naporniju bitku sa ciljem da promijeni svoje stanje u ono koje ima više svjetla.

AMEN

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel

'DOĐITE K MENI SVI ....' .... 'JA VAM NE DAJEM KAO SVIJET ....'

B.D. 1619 from 18. rujan 1940, taken from Book No. 25

Vi trebate češće tražiti Moj Duh, vi trebate ići po Moju zaštitu, odnosno moliti Me u svoj prisnosti i povjerljivosti, da Ja preuzmem brigu za vas, i vi onda poželite Moj Duh, da On bude s vama. I tako se vaš duh povezuje sa Mnom, on prepoznaje svoju stvarnu domovinu, on traži sjedinjenje s Mojim Duhom, jer je on iz Mene .... I vi ćete Mi se kroz to sve više približiti, i uskoro više nećete htjeti biti bez Mene, vaš život će biti spokojan, a kraj vremenog života za vas neće značiti ni strah ni užas.

Dođite k Meni svi, koji ste umorni i opterećeni, Ja vas želim odmoriti (obnoviti, osvježiti). Podignite vaše oči k Meni, Ja vam želim pomoći .... Tražite Me, pa ćete Me naći, budući Ja čekam jedino vaš poziv, i dolazim k vama. Ja želim da vi uvijek i stalno budete u mislima sa Mnom .... Ja želim da se vaše srce kliče kada se ono poveže sa Mnom .... Ja želim u svakom trenutku biti vaš Pratitelj, Kojemu se vi pouzdano možete povjeriti .... Ja želim prepoznati vašu Ljubav u tome da vi ništa ne započinjete bez Mojega blagoslova, bez da ste izmolili Moju potporu .... Ja želim u svakom poslu biti zatražen za savjet, smjeti vas usmjeravati i voditi na svim vašim zemaljskim putima .... Ja želim, da Meni žrtvujete vrijeme i počinak, kako bi imali dijalog sa Mnom .... Ja želim biti vaš Početak i vaš Kraj .... Ja želim s vama dijeliti radost i patnju, vi Me trebate stalno žuditi i čeznuti za Mojom Ljubavlju. A, ako vaša volja češće traži spoj sa Mnom, Ja vas uzimam posve u posjed, i spuštam u vaše srce mir .... Jer, Ja vam ne dajem kako vam daje svijet .... Ja vam dajem vječni život, budući ste vi, koji tražite Mene i Moj Duh, moja djeca, i time imate pravo na kraljevstvo koje sam Ja vama pripremio .... Ja vam dajem vječni život .... vječnu slavu.

AMEN

Prijevodima rukovodi Lorens Novosel